ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Kristittyjen ahdinko Lähi-idässä
Hei ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme jälleen Euroopan sydämessä Euroopan parlamentissa Brysselissä.
Tänään aiheenamme on Euroopan parlamentin historiallinen päätös.
Se tunnusti Lähi-idän kristittyjen vainoamisen kansanmurhaksi.
Keskustelemme, mitä se tarkoittaa.
Tänään mukana ovat ECI:n perustaja ja johtaja, ohjelman sponsori -
Tomas Sandell, -
Lars Adaktusson, eurokansanedustaja Ruotsista, -
entinen radio- ja tv-toimittaja, -
sekä Euroopan assyrialaisunionin ulkoasiain johtaja Rima Tüzün.
Tervetuloa!
Aloitan teistä, Lars. Teillä on ollut ansiokas ura radio- ja tv-toimittajana.
Olette raportoineet Lähi-idästä.
Miten journalismi on muovannut poli- tiikkaanne Euroopan parlamentissa?
Tuon mukanani pitkän kokemukseni media-alalta -
työhöni täällä parlamentissa.
Kuten sanoitte, olen toiminut vuosia kirjeenvaihtajana.
Asemapaikkojani on ollut eri puolilla maailmaa.
Olen kiinnostunut ulkopolitiikasta, ja minulla on tietämystä siitä, toivon.
Minulla on myös taito ja ymmärrys, -
mitä tulee viestintään. Minusta se on tärkeää politiikassa.
Media-alalla ja politiikassa on paljon yhtäläisyyksiä.
Tältä pohjalta on hyvä ponnistaa politiikkaan.
Media-alalta.
Parlamentissa on kollegoita, joilla on sama tausta. Se ei ole tavatonta.
Teette hienoa työtä. Tomas, olette ollut vahvasti mukana kampanjassa, -
jossa kehotetaan pitämään kipaa päässään -
solidaarisuuden osoitukseksi juutalaisille erityisesti Ranskassa.
Voisitteko kertoa siitä? - Kiitos. Ennen kuin vastaan, -
palaan journalistitaustaan.
Olin aikanaan kirjeenvaihtaja Euroopan komissiossa, -
mutta kirjoitin sanomalehdille. Lars on selvästikin parempi tv-kasvo.
Tammikuun viimeinen viikko oli meille hyvin erityinen -
Marseillen tapahtumien jälkimainingeissa.
Siellähän puukotettiin juutalaisopettajaa, -
ja sitten juutalaisia kehotettiin olla pitämättä kipaa iskujen pelossa.
Kuten edellisessä ohjelmassa sanoimme, koimme, -
että nyt pitää sanoa, niin kuin Tanskan kuningas sanoi 2. maailmansodassa: -
"Jos juutalaisten täytyy pitää keltaista tähteä, me kaikki pidämme sitä."
Sanoimme: "Pidetään kaikki kipaa tällä tietyllä viikolla."
Kävelimme Euroopan parlamentin käytävillä kipat päässämme.
Tosi monet jäsenet halusivat osoittaa solidaarisuutta juutalaiskansalle -
laittamalla kipan päähänsä.
Se oli kannanotto juutalaisyhteisöjen puolesta.
Myös Euroopan parlamentin puhemies Martin Schulz osallistui kampanjaan.
Olemme siitä kiitollisia.
On ilo saada teidät ohjelmaan, Rima. Voisitteko kertoa taustastanne?
Edustatte täällä Lähi-idän vainottuja kristittyjä.
Ensinnäkin kiitän siitä, että kutsuitte minut.
Järjestöni on Euroopan assyrialaisunioni ESU.
"Assyrialainen" tarkoittaa kansaamme kaldealaisia, assyrialaisia, -
aramealaisia, babylonialaisia.
Kansa on tunnettu kristinuskosta. Meillä on siihen luja suhde.
Edustamme kristinuskoa Lähi-idässä.
Järjestömme tärkein tehtävä Euroopassa on tuoda esiin -
Lähi-idän kristittyjen tarpeita ja tilannetta.
ESU on lobbausjärjestö.
Meidän on tärkeä olla siltana ja kertoa, mitä paikan päällä tapahtuu -
ja miten ponnistelemme tullaksemme tunnustetuksi kansana.
Olemme Lähi-idän alkuperäiskansa, -
mutta meistä on tullut uskonnollinen ja etninen vähemmistö, ikävä kyllä.
Kamppailu on vaikeaa. Vaikka olemme kristittyjä, -
suurin haasteemme on saada lännen kristityt kuuntelemaan.
Se patistaa meitä ponnistelemaan yhä enemmän.
Mitä tulee tilanteen kehittymiseen, on havaittavissa pientä muutosta.
On herännyt kiinnostus tehdä jotain, sillä tilanne on hyvin vakava.
Kristinusko on katoamassa tyystin Lähi-idästä.
Lobbaustyön lisäksi ESU on viime vuosina vienyt humanitaarista apua.
Uskomme, että on tärkeää auttaa ihmisiä jäämään paikan päälle.
Emme halua kristittyjen lähtevän. Yleisesti ottaen voi sanoa, -
että tehtävämme on vaatia kansallemme legitiimejä oikeuksia -
ja tuoda esiin totuus, mitä tapahtuu, mitä joukkomurhia on tehty, -
mitä tappamisia, mitä linjauksia on tehty.
Kaikki Irakin ja Syyrian tapahtumat...
Kansamme koki kaiken sen jo kerran sata vuotta sitten Turkissa.
Se on kuin déjà vu. Se ei lopu.
Päätös "kansanmurha"-termin käytöstä auttaa, mutta se myös sattuu.
Tähän asti maailma on vain seurannut sivusta toimettomana.
Olemme kiitollisia mahdollisuudesta, että voin olla täällä puhumassa -
kansamme edustajana.
Se on tärkeää meillekin.
Kristityt tarvitsevat apua erityisesti Lähi-idässä.
Voisitteko kertoa kokemuksianne? Mitä olette nähnyt?
Mitä kansallenne tapahtuu Irakissa ja Syyriassa Isisin käsissä?
Ensinnäkin se, mitä nykyään tapahtuu...
Olen ollut monissa konferensseissa Euroopan parlamentissa.
Ensimmäistä kertaa havaitsin, että ihmisillä oli tietoa siitä, -
mitä on olla kristitty Lähi-idässä.
Ja mitä se merkitsee, jos islamistijärjestö käskee ihmisiä -
kääntymään tai maksamaan suojeluraha ― muuten kuolee.
Lännen kristityt eivät edes tienneet tästä.
Nyt näkee nasrani-symboleja, jotka merkitsevät kristittyä.
Siitä on tullut monien kristillisten järjestöjen logo.
Nyt tiedämme, mitä kristityille tapahtuu, -
kun se tapahtui Irakissa ja Syyriassa Isisin kautta, -
kun se hyökkäsi kotiseuduillemme, kuten Niniven tasangolle ja Mosuliin.
Siitä tuli määritelmämme.
Kuten sanoin, se ei ole alkanut vasta nyt, 3―5 vuotta sitten.
Vuonna 2003 alkaneen demokraatti- sen siirtymäprosessin nimissä -
yli miljoona kristittyä joutui pakenemaan Irakista.
Se ei ollut Isis. Isisin takia on lähtenyt noin 400 000.
Mutta missä on se miljoona? Täytyy esittää toinen kysymys.
Meillä on täällä Tomas. Se on hyvin tärkeää.
Hän puhuu juutalaisten puolesta, koska he tarvitsevat tukea.
Mitä tapahtui juutalaisille keskellä Eurooppaa? Kansanmurha.
Miten Israelin valtio on pystynyt pitämään pintansa?
Koska he pystyvät puolustautumaan.
He eivät laske puolustustaan muiden varaan.
Se on ainoa syy, miksi Israel on nyt olemassa.
Euroopassa pitää kysyä, mikä on velvollisuutemme kristittyjä kohtaan.
Isis hyökkäsi kimppuumme ja vei meiltä kaiken.
Se teki näkyväksi sen, mitä oli tapahtunut jo vuosien ajan.
Siitä tuli kuva silmiemme eteen. Se tuli selvemmäksi.
Mutta sitä oli tapahtunut koko ajan.
Täytyy kysyä, miksi ja mitä pitää tehdä nyt.
Olen hyvin iloinen kysymyksistä, joita teillä on.
Kyse on nyt meistä kaikista, ei vain Lähi-idän kristityistä.
Se saavutti jo Pariisinkin.
Jos kristinusko heikkenee Lähi-idässä, -
Euroopassa se on lähes mennyttä.
Lars, kommentti teiltä.
Olette ollut ratkaisevassa roolissa, -
kun Euroopan parlamenttia on yritetty saada tunnustamaan -
Syyrian ja Irakin kristittyjen kärsimä vääryys kansanmurhaksi.
Se on vahva kannanotto Isisille ja kansainväliselle yhteisölle.
Miten päätös saatiin aikaan ja miten tästä edetään?
Se on tietysti ollut prosessi.
Aloitin työn sen hyväksi -
vaalikampanjan alussa vuonna 2014.
Kirjoitin asiasta artikkeleita Ruotsissa.
Sain paljon palautetta ihmisiltä, -
jotka eivät olleet tienneet, miten vakava tilanne on.
Niinpä aloin keskittyä tähän -
yhdessä kampanjatoimistoni ja henkilökuntani kanssa.
Saimme tietää myös, kun nousin parlamenttiin, -
ettei tämä kysymys ollut asialistalla lainkaan.
Yritimme ensimmäisessä vaiheessa vaatia turvasataman perustamista -
Pohjois-Irakiin, -
jotta saataisiin aikaan edes väliaikainen ratkaisu -
ja ihmisten olisi mahdollista jäädä alueelle -
eikä heitä ajettaisi pois.
Keskustelu turvasatamasta -
oli ensimmäinen askel.
Ajatuksena oli luoda kansainvälisesti valvottu turvasatama -
ja luoda olot, että ihmiset voivat jäädä.
Päätöslauselma hyväksyttiin maaliskuussa 2015.
Mutta se ei johtanut oikein mihinkään, -
joten koin, että asiassa oli otettava pikaisesti uusi askel.
Nousi ajatus siitä, -
että täytyy alkaa ajaa kansanmurhan tunnustamista.
Aloitin työn, joka tähtäsi päätöslauselmaan.
Sain puolueeni EPP:n tuen. EPP on suurin puolue täällä.
Aloitimme prosessin.
Saimme luvan esittää suullisen kysymyksen, josta keskusteltiin.
Puheenjohtajakokous päätti ottaa kysymyksen esityslistalle, -
parlamentin puheenjohtajakokous.
Se oli pääpiirteittäin prosessin ensimmäinen askel.
Kävimme neuvotteluja eri puolueiden kanssa.
Saimme lopulta laajaa kannatusta päätöslauselmalle, -
joka tunnustaa, että on meneillään kansanmurha.
Että Isis syyllistyy kansanmurhaan -
kristittyjä, jesidejä ja muita vähem- mistöjä kohtaan Irakissa ja Syyriassa.
Mielestäni se on hyvin tärkeä viesti.
Nyt poliitikot, 28 maan poliittiset edustajat -
allekirjoittivat päätöslauselman, jossa tunnustetaan kansanmurha.
Se on vahva poliittinen viesti komissiolle ja hallinnoille, -
jäsenvaltioiden hallinnoille, ja myös kansainväliselle yhteisölle.
Että näemme ja tunnistamme, mitä on meneillään.
Ja se on vakavin mahdollinen rikos kansainvälisessä laissa, kansanmurha
Tomas, kansainvälisessä laissa etenkin kansanmurha-termin käytöllä -
ja kristittyihin ja jesideihin kohdistu- vien iskujen tuomitsemilla näin -
on moraalisia ja juridisia seuraamuksia.
Miten Euroopan unioni voi toimia, -
jotta estettäisiin julmuuksien ja kansanmurhan jatkuminen -
Lähi-idässä?
Olemme nähneet erinomaisen ensimmäisen askeleen.
Itse kutsuisin sitä kolmanneksi, neljänneksi tai viidenneksi askeleeksi.
Larsin rooli oli ratkaiseva, kun asiaa tuotiin esityslistalle -
ja päätöslauselma hyväksyttiin.
Kerrankin koen ylpeyttä siitä, että olen eurooppalainen, vielä ruotsinkielinen.
Eurooppa viimein otti moraalisen johtajuuden.
Sitä pitää odottaakin Euroopan parlamentilta. Sitä ei näe usein.
Tässä tapauksessa näimme sitä. Voin puhua globaalista vinkkelistä.
Olin Washingtonissa, kun päätöslauselma hyväksyttiin.
Yhdysvaltain hallinnolle taisi olla häpeä, -
että EU ottaa johtajuuden asiassa, jota USA:n olisi pitänyt ajaa lujemmin -
ja josta siltä olisi odotettu vahvempia kannanottoja.
Me tiedämme, ja Lars sanoi ennen ohjelman aloitusta, -
että Yhdysvaltain kongressissa on käynnissä vastaava prosessi.
Toivomme, että tästä tulee lumipalloilmiö, -
joka vaikuttaa Yhdysvaltain kongressiin ja YK:hon.
Mutta sen täytyy alkaa näin.
Meidän kaikkien on tehtävä ehdoton parhaamme, -
ettei asia katoa vaan sitä ajetaan eteenpäin.
Rima, mitä toivoisitte tapahtuvan seuraavaksi?
Euroopan parlamentti tuomitsee kansanne ahdingon kansanmurhana.
Toivotteko sotilaallista väliintuloa Syyriaan ja Irakiin?
Olisiko ratkaisu eurooppalaisten tai amerikkalaisten maajoukkojen tulo?
Mikä on seuraava vaihe?
Ensinnäkin toivomme, että päätöslauselma pannaan toimeen.
Herra Adaktusson sanoi jo: päätöslau- selmassa 12. maaliskuuta todettiin, -
että Niniven tasangolle täytyy perustaa turvasatama kristityille.
Yksi asiakohta kuuluu: "kannustaa yhteistyöhön -
kehittymässä olevien alueellisten ja paikallisten toimijoiden kanssa".
Mainitaan kurdit Irakissa ja muualla sekä Assyrialaisten sotilasneuvosto, -
joka on kristittyjen vuonna 2013 perustettu sotilaallinen joukko.
Elokuussa 2015 perustettiin naisturvajoukot.
Kristityt naiset tarttuvat aseisiin.
Meillä on siis nämä aseelliset joukot ja päätöslauselma, -
joka tehtiin lähes vuosi sitten, mutta mitään ei ole tapahtunut.
Ei varusteapua ― kristittyjä ei ole autettu mitenkään.
Emme odota, että kukaan tulisi suojelemaan meitä sinne.
Kyse ei ole siitä, että eurooppalaisten pitäisi tulla sinne.
Mikä on Euroopan rooli? Mitä sen pitäisi tehdä?
Emme halua, että se tai YK lähettää sotilaita. Se ei auttaisi mitään.
Tarvitsemme sitä, että Eurooppa ottaa meidät todesta kansamme edustajina.
Emme halua olla jatkuvasti muiden, kolmansien ryhmien hallittavana.
Mitä tapahtui esimerkiksi Niniven tasangolla?
Kurdien Peshmerga-joukoissa palveli 7 000 aseistettua kristittyä.
Päivä ennen Isisin tuloa Peshmerga riisui kristityt aseista ja vetäytyi.
Kristityt jäivät yksin.
Kun kohtalomme aina jätetään muiden käsiin, tapahtuu näin.
Siksi meidän pitää saada edustaa itse itseämme.
Kävin monissa lähetystöissä Irakissa. Vakiovastaus: "Käytä virallisia teitä.
Saatte aseita Peshmergalta." Ei! Haluan itse oman osuuteni.
En halua ketään Euroopasta enkä Amerikasta. Voin puolustautua itse.
Tämä systeemi ei toimi. Menetimme ihmishenkiä. Heillä ei ollut ammuksia.
Ne olivat loppu. Siksi 200 ihmistä siepattiin Khaburin jokilaaksossa.
Eurooppa voi toimia välittäjänä ja mahdollistajana.
Se voi kutsua kurdijohtaja Barzanin ja muut keskustelemaan intresseistä.
Mutta älkää jättäkö kohtaloani Barzanin tai muiden käsiin.
Syyriassa meillä on nyt malli.
Mikä on assyrialaisten kristittyjen tilanne? Mitä he tarvitsevat?
Älkääkä puhuko "kristittyjen" kanssa. He sanovat vain olevansa kristittyjä.
Tällainen tilanne oli Syyrian opposition kanssa.
He esittäytyivät kristittyinä, mutta heistä kukaan ei ollut kristitty.
Heitä käytettiin vain, jotta saatiin muka kristittyjen edustaja pöytään.
Haluamme oikeiden ihmisten edustavan meitä. Heitä on olemassa!
Jos kysytte, esittelemme heidät. He johtavat kansaa -
kansalaisyhteiskunnassa, kulttuurissa, politiikassa, sotilaallisesti.
Teemme parhaamme, mutta tarvitsemme tukea ja toimeenpanoa.
Tarvitsemme jotakin konkreettista. - Lisään jotakin.
Korostan sitä, että toimeenpano on ehdottoman tärkeää.
Kuten aina Euroopan unionissa, -
jäsenvaltioiden tehtävä on panna toimeen päätökset.
Toivon, että tämä viesti, joka on hyvin vahva viesti parlamentilta, -
vaikuttaa jäsenvaltioihin ja hallintoihin, -
niin että ne alkavat toimia ja tuoda asiaa YK:hon, jonne se kuuluu.
Meidän täytyy painostaa YK:ta päätöksentekoon.
Turvallisuusneuvostoa täytyy painostaa tekemään päätöslauselma.
Tietysti prosessin aikana pitää myös tukea alueellisia puolustusjoukkoja.
On myös erittäin tärkeää alleviivata, -
ettei kyse ole sodan käynnistämisestä.
Kyse on itsepuolustuksesta.
Ihmisten kimppuun käy julmin joukko sitten maailmansotien.
Heillä on oikeus itsepuolustukseen.
He eivät kykene siihen nyt.
Syitä on monia.
Meillä on moraalinen pakko, -
etenkin nyt, kun päätöslauselma on tehty, -
lähettää sotilaallista apua, -
jotta nämä ryhmät voivat puolustautua pahaa vastaan.
Käydään jatkuvasti keskustelua siitä, -
pitäisikö antaa lisää sotilaallista tukea vai ei.
Nyt ei ole kyse siitä. Kyse on itsepuolustuksesta ja siitä, -
että ihmisiä autetaan selviytymään hengissä.
Ohjelma-aikaa on vielä viisi minuuttia.
Olette kokenut journalisti ja Lähi-idän kirjeenvaihtaja.
Eikö yksi ongelma ole se, ettei asia saa riittävästi mediahuomiota, -
jotta se vaikuttaisi julkiseen mielipiteeseen?
Media vaikenee kristittyjen ahdingosta ja kansanmurhasta, jota Isis harjoittaa.
Olen samaa mieltä. Olen kokenut sen erittäin vahvasti alusta asti.
Kun keskityin siihen ja toin kysymyksen esiin, -
tiedotusvälineiden vastaus oli täysi hiljaisuus. Kukaan ei maininnut sitä.
Tilanne on nyt hieman parempi, kun tieto asiasta on lisääntynyt.
Mutta se on yhä haastavaa.
Lisäksi ainakin Euroopan asiayhteydessä uhrit ovat vääriä, -
koska he ovat kristittyjä, -
ja syyllisetkin ovat vääriä, koska he ovat muslimeja.
Meidän täytyy tarttua poliittisen korrektiuden ongelmaan.
Sillä on kovasti painoarvoa mediassa esitetyissä arvioinneissa.
Meidän täytyy puhua asioista niiden oikeilla nimillä.
Kyse on kansanmurhasta ja kansanmurhasta kristittyjä vastaan.
Ellei sitä mainita ja ellemme toimi asianmukaisesti, -
emme silloin hoida velvollisuuksiamme -
ja sen takia ihmiset kärsivät entistä enemmän.
Tomas, miten tärkeää on vaatia poliittisilta johtajilta ja edustajilta-
kansallisissa parlamentissa ja EU:ssa selvitystä kansanmurhasta?
On ratkaisevaa, että kansalaiset kohottavat äänensä.
Aina kun yhteiskunnassa on tapahtunut muutoksia, -
alullepanijoina on aina ollut rohkeita vaikuttajia, kuten Lars ja Rima.
Mutta meillä kaikilla on velvollisuus.
Mielessäni on esimerkiksi Bono. Hän toi esiin Afrikan köyhyysongelmaa -
ja tarvetta yhteistyöhön pahuuden voittamiseksi.
Toivon että Bono ja muut, joita media erityisesti kuuntelee, puhuisivat.
Mutta meillä kaikilla on oikeus vaikuttaa. Elämme demokratiassa.
Voimme soittaa kansanedustajille ja ministereille ja kysyä: -
"Miten estätte kansanmurhan jatkumisen?" Kaikkien pitää vaikuttaa.
Rima, mitä katsojat voivat tehdä?
Sananne ja kansanne ahdinko varmasti koskettivat heitä.
Kansanne tarvitsee puolustusta, aseita ja edustusta.
Euroopan täytyy tehdä valinta. Mikä on sille tärkeää nyt?
Kuten sanoin, takapajuisuuden ja radikalismin asenne -
on jo saavuttanut Euroopan.
Jokainen pakolainen tuo mukanaan oman asennemaailmansa.
Ellei hän pysty muuttamaan sitä sydänmailla, se luo meille ongelman.
Euroopan on päätettävä, kumpi on tärkeämpää: -
taloudellinen hyöty, öljy, maakaasu ja muu vaiko ihmiset, kristinuskomme, -
mikä tekee meistä ihmisolentoja ja erottaa meidät barbaarisista ihmisistä.
Kyse on Lähi-idän asenteiden muuttamisesta.
Miten siinä onnistuttaisiin ilman kristittyjä ja juutalaisia?
Juutalaiset sinnittelevät, mutta kuinka kauan?
Se ei riitä, sillä mitä jos pian käytetään ydinasetta?
Niin juutalaisten kuin kristittyjen täytyy asua siellä, jäädä sinne.
Euroopan täytyy nyt päättää, -
mikä on tärkeää.
Se, mitä Lähi-idässä tapahtuu, vaikuttaa Eurooppaankin.
Odotan innokkaasti yhteistyötä herra Adaktussonin kanssa.
Hän ja monet muut Euroopassa haluavat auttaa kansaamme.
Toivon, että työmme kantaa hedelmää.
Enää ei voi vain seurata sivusta. Olen iloinen tällaisista ohjelmista, -
koska ne tekevät asiaa tunnetuksi Euroopan kristittyjen keskuudessa.
Niin me kaikki voimme vaatia kansanedustajiltamme tekoja.
Ei pidä enää vain seurata sivusta.
Ja kumpi on tärkeämpää, ihmiset vai raha?
Siihen kysymykseen on hyvä lopettaa. Kiitos, että olitte ohjelmassa.
Kiitos hienosta työstänne, Lars. Kiitos vahvasta kannanotosta, Rima.
Kiitos, Tomas, lujasta työstä Israelin, demokratian ja vapauden puolesta.
Ja kristittyjen. - Aivan.
Kiitos, että seurasit ohjelmaa.
Kiitos eurokansanedustaja Adaktussonin, -
Euroopan unioni ja parlamentti tunnustivat, -
että Isisin harjoittama vaino Lähi-idän kristittyjä kohtaan on kansanmurha.
On tärkeää painostaa edelleen poliittisia edustajiamme -
suojelemaan Lähi-idän arvokkaita kristittyjä yhteisöjä, -
jotta tulevat sukupolvetkin voivat nauttia vapauksista Euroopassa.
Kiitos, että katsoit ohjelman.
Suomennos: Marianne Tenetz