ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Äänestys palestiinalaisvaltion tunnustamisesta
Hei ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme Euroopan parlamentissa, Euroopan unionin sydämessä.
Keskustelemme viimeaikaisista terroriteoista -
ja väkivallasta Jerusalemissa vuoden lopussa.
Keskustelemme myös Euroopan parlamentin suunnitelmasta -
äänestää palestiinalaisvaltion yksipuolisesta tunnustamisesta.
Pohdimme myös, auttaako EU avustuksillaan epäsuorasti Hamasia -
rakentamaan terroristitunneleita ja -infrastruktuuria.
Mukana on Tomas Sandell, ECI:n perustaja ja johtaja.
Mukana ovat myös Bicomin johtaja Dermot Kehoe, -
Arne Gericke, MEP Saksasta -
sekä Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän jäsen, -
sekä Alex Benjamin, EFI-järjestön PR-päällikkö ja pian johtaja.
Tervetuloa ohjelmaan.
Arne Gericke, miten tulitte mukaan politiikkaan? Miten teistä tuli MEP?
Mistä rakkautenne Israelia kohtaan juontaa juurensa?
Kuulun Saksan perhepuolueeseen.
Olen ollut Euroopan parlamentissa toukokuusta asti.
Olen perhepuolueen ainoa jäsen täällä.
Minun pitää taistella tieni Euroopan parlamentin läpi.
Kun saavuin tänne, -
käytiin paljon keskusteluja Israelista ja Gazasta -
sekä Israelista ja Länsirannasta.
Minun oli vaikea uskoa, mitä kaikkea sanottiin Euroopan parlamentissa.
Minulla oli ilo tavata Israelin ystäviä jossakin vaiheessa täällä Brysselissä.
Se oli hyvä kohta minulle vertailla, -
mitä Euroopan parlamentissa sanottiin ja mitä todellisuudessa tapahtui.
Huomasin, että Israelin ystävien kannat olivat totuudenmukaisia.
Tapasin myöhemmin muita lähetystöstä sekä muita ihmisiä, -
joita voidaan kutsua Israelin ystäviksi.
Miksi halusitte mukaan politiikkaan? Politiikka ei ole kaikkien juttu, -
mutta miksi päätitte hakea eurokansanedustajaksi?
Koska kuulun perhepuolueeseen, minulle tärkeintä ovat perheet.
Tiedän, ettei Euroopan parlamentti päätä perhepolitiikasta, -
vaan se kuuluu jäsenvaltioille. Toisaalta Euroopan parlamentti -
päättää monista perheisiin vaikuttavista asioista.
Haluan olla huolehtimassa, -
että viedään läpi päätöksiä, jotka vaikuttavat myönteisesti perheisiin.
Muuten niiden läpimeno pitää pysäyttää.
Dermot, johdatte Bicomia, arvo- valtaista Israel-tiedotusjärjestöä, -
jonka toimipaikka on Lontoo. Kertoisitteko tekin, -
millaisia ongelmia kohtaatte, kun puolustatte Israelia brittimediassa?
Median merkitys on keskeinen, kun asioita selitetään suurelle yleisölle.
Kuten Arne sanoi, uutisointi on usein kaukana siitä, -
mitä todellisuudessa tapahtuu.
Bicomin tehtävä on tarjota tietoa ja analyysejä sekä varmistaa, -
että Israel-uutisointi on totuudenmukaista ja puolueetonta.
Sanon aina, että suurin aseemme tai paras aseemme on totuus.
Mitä paremmin totuus Israelin tilanteesta tunnetaan, -
sitä enemmän Israelia ymmärretään -
ja sitä enemmän Israelin pyrkimykset saavat tukea -
Lähi-idän ainoana demokraattisena ja rauhanomaisena maana.
Alex Benjamin, astutte pian EFI:n (Euroopan Israelin-ystävät) johtoon.
Teillä on ollut värikäs poliittinen ura Pohjois-Irlannissa.
Kertoisitteko elämästä ja politiikasta Pohjois-Irlannissa?
Miten tulitte töihin Euroopan parlamenttiin?
Äitini on irlantilainen.
Vanhempani erosivat. Muutin äitini kanssa Pohjois-Irlantiin.
Lontoolaispojalle se oli kulttuurišokki.
Päädyin opiskelujen kautta Belfastin yliopistoon.
Opiskelin politiikkaa.
Päädyin ensin mainosalalle.
Sain sattumalta kämppiksekseni David Trimblen, -
joka oli Ulsterin unionistipuolue UUP:n johtaja. Hän oli lehdistösihteeri.
Pohjois-Irlannin edustajakokous oli juuri aloittanut toimintansa.
Se tarvitsi tiedottajan.
Tein tiedottajan töitä UUP:lle aloittelevassa edustajakokouksessa.
Työskentelin rauhanprosessin aikana. Minut ylennettiin viestintäpäälliköksi.
Päädyin työskentelemään Brysseliin.
Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän kautta -
tutustuin Euroopan Israelin-ystävät -järjestöön.
Menin mukaan järjestön työhön. Siten tulin Brysseliin.
Tomas, kertoisitteko ECI-konferenssista, -
joka järjestettiin marraskuussa? Millaisia tuloksia konferenssista tuli?
Kiitos, Simon. On hyvä olla näin kovatasoisessa seurassa.
Meillä oli hyvä konferenssi marraskuussa.
On monia huomionarvoisia asioita.
Laadimme yhteisvetoomuksen Lähi- idän vainottujen kristittyjen puolesta.
Vaadimme EU:ta laatimaan kattavan strategian antisemitismiä vastaan.
Laadimme vetoomukset yhdessä juutalaisyhteisöjen kanssa, -
Euroopan juutalaiskongressin ja kristittyjen yhteisön kanssa -
Euroopan helluntailiitto PEFin kautta. PEFissä on 7 milj. jäsentä.
Yhteisvetoomus luovutetaan aikanaan Mogherinille ja Tuskille.
Vetoomuksessa halusimme sanoa, että Lähi-idässä on ongelmia, -
mutta ongelmat eivät ole Israelissa vaan Israelin ulkopuolella, -
ja niihin Euroopan parlamentin ja instituutioiden pitäisi keskittyä, -
kun kristittyjä ja muita vähemmistöus- kontojen edustajia tapetaan tuhatpäin.
Lähi-idän ainoa vakaa demokratia on Israel, kuten Dermot totesi.
Siksi EU:n pitäisi rohkaista, tukea ja kiittää Israelia eikä kritisoida sitä.
Haluan esittää ensimmäisen kysymyksen Alexille.
Jerusalemissa tehtiin marraskuussa hirvittäviä murhia.
Hirvittävät murhat tehtiin synagogassa -
jerusalemilaisen Har Nofin asuinalueella.
Mikä on teidän reaktionne siihen, että neljä juutalaista rabbia murhattiin?
Mukana oli brittirabbi.
Tekoa voi verrata holokaustiin tai pogromeihin.
Simon, kuvailitte sitä täydellisesti.
Teko kauhistutti jokaista järjissään olevaa ihmistä maailmalla.
Vaatii erityisen sadistista mieltä, -
jotta voi tehdä tällaisen iskun shacharitin, aamurukouksen, aikana.
Aamurukouksessa pyydetään rauhaa ja kiitetään Jumalaa.
Sitten joku tulee ja murhaa rukoilijan kylmäverisesti pyhäkössä.
Se on niin äärimmäisen kammottavaa, -
että viestintäammattilaisena minultakin loppuvat sanat.
Arne, esitän kysymyksen teille.
Miten paljon voimme syyttää väkivallan laajenemisesta -
ja Jerusalemin arabiasukkaiden radikalisoitumisesta -
lietsontaa palestiinalaishallinnon mediassa ja koulutusjärjestelmässä?
Niillä on selvästi vaikutusta nuoreen sukupolveen.
Tekeekö EU riittävästi pahuuden pysäyttämisen eteen?
Mitä tulee EU:hun, täällä jo mainittiinkin, -
että pääsyy on ajattelutapojen erilaisuus.
Luulemme neuvottelevamme samalla tasolla, -
mutta ajatustavat ovat erilaiset.
Osapuolet eivät ikinä kohtaa todellisuudessa.
Haluan itse tehdä päätöksiä sen pohjalta, -
että haluan nähdä, miten historia on rakentunut.
En halua palata liian kauas historiassa, -
mutta keskustelin erään palestiinalaisen kanssa.
Hän kertoi selvän syyn sille, miksi palestiinalaiset ovat eristyksissä.
Hän viittasi 1990-luvun alkuun, -
jolloin Saddam Hussein oli vielä vallassa Irakissa.
Arafat asettui kannattamaan Saddam Husseinia.
Palestiinalaiset joutuivat eristetyiksi, -
koska heidän arabiystävänsä käänsivät heille selkänsä.
He eivät halunneet olla tekemisissä Husseinin kannattajien kanssa.
Nyt myös heidän omat ystävänsä eristivät heidät.
Tämä osoittaa, että...
Hän analysoi oman tilanteensa erittäin hyvin.
Kun hän esitti ratkaisun, olin hämmästynyt. Hän sanoi: -
"Meidän kaikkien arabien pitäisi tulla yhteen kivittämään Israelia.
Meidän pitäisi ajaa heidät ulos maasta, työntää heidät Välimereen, -
antaa heidän hukkua ja hankkiutua heistä eroon."
Hänellä oli selvä näkemys historiasta, -
mutta hänen esittämässään ratkaisussa -
oli jotakin pahasti vialla. Se kuulosti järjettömältä.
Mielestäni Jerusalemissa paineet ovat kasvaneet hiljalleen.
Se alkoi, kun kolme israelilaisnuorta siepattiin bussipysäkillä.
Tilanne on kiristynyt sen jälkeen.
Palestiinalaisjohdon lausunnot eivät ole ainakaan auttaneet.
Abbas sanoo, että Jerusalemissa pitäisi olla sota.
Hamas ihannoi tekijöitä ja rohkaisee hyppäämään auton rattiin -
ja ajamaan päin viattomia israelilaissiviilejä.
Uhrien joukossa ei ole vain israeli- laisia. Amerikkalainen murhattiin.
Pysäkki-iskussa kuoli muistaakseni ecuadorilainen nainen. - Aivan.
Palestiinalaisjohtajat lietsovat väkivaltaa.
Israel on yrittänyt rauhoittaa tilannetta -
tapaamalla jordanialaisia ja muita, -
mutta kun palestiinalaisjohto ajaa aktiivisesti kolmatta intifadaa, -
kuten Hamas toivoo, ja nimenomaan Jerusalemissa, ongelma on vakava.
Se on niin selvä kuin Arne esitti.
Neuvotteluja käydään, -
mutta toinen osapuoli on täysin toisella tasolla.
Miten voin tukea hyökkääjää? Jos rahoitan hyökkääjää, ostan aseet, -
joita he tulevat käyttämään minua vastaan.
He käyttävät niitä ystäviä vastaan.
Israel on valtiona rakennettu demokraattisten oikeuksien varaan, -
joten en tietenkään voi rahoittaa vihollista.
Dermot, haluaisin kuulla asiantuntemustanne mediasta.
Miten mediassa on uutisoitu Jerusalemin levottomuuksista?
Tuntuu kuin lännen valtamedia -
pitäisi palestiinalaisten väkivaltaa oikeutettuna sanomalla, -
että se johtuu Israelin asutuspolitiikasta.
Toisena syynä pidetään sitä, ettei Israel salli pääsyä Temppelivuorelle, -
juutalaisten, kristittyjen ja muslimien pyhälle paikalle.
Lietsooko se väkivaltaa?
Nämä kauheat tragediat tarjoavat tilaisuuden selkeyttää moraaliarvoja.
Olivatpa neuvotteluiden yksityiskohdat millaiset tahansa, -
mikään ei voi oikeuttaa kylmäverisiä murhia -
ja viattomien uskonmiesten murhaamista.
Osassa mediaa, poliittista keskustelua ja akateemisia foorumeja -
infantilisoidaan palestiinalaisia ja pidetään heitä lapsina.
Heitä ei vedetä vastuuseen teoistaan yksilöinä ja johtajina.
Israelilaiset puolestaan kuvataan aina hyökkääjänä, -
myös silloin, kun he ovat uhreja, -
ja heiltä penätään, missä määrin he ovat vastuussa tilanteesta.
Palestiinalaisia ei koskaan pidetä moraalisina tai poliittisina toimijoina.
Palestiinalaisjohtajat ovat kuitenkin tehneet kokonaisia valintasarjoja, -
ja he tekevät valintoja edelleen -
esimerkiksi neuvottelupöytään astumisesta, kompromisseista, -
väkivaltaan lietsomisesta tai yhteiseloon kannustamisesta.
Valitettavasti tietyissä piireissä heitä ei pidetä "aikuisina".
Se ei ole rauhanprosessin eikä palestiinalaisten itsensä etu.
Ainoa tie saada oma valtio, jota he tavoittelevat, -
on ottaa vastuu omasta tilanteestaan, astua neuvottelupöytään -
ja tehdä kompromisseja, mihin he eivät näytä olevan halukkaita.
Tomas, haluan kuulla teidän kantanne tähän.
Todistamme nyt sitä, kuten Alex sanoi edellä, -
että Hamas haluaa sytyttää uskonsodan, kolmannen intifadan.
Muslimiveljeskunta ja Hamas -
ovat selvästi väkivallan kiihtymisen takana Jerusalemissa.
Eikö ole vaarana, että Jerusalemista tulee iskulause muslimiyhteisöille?
Arabit halutaan koota yhteen leiriin tämän asian ympärille.
Yritetään sytyttää palestiinalaisten ja Israelin konfliktin ylittävä uskonsota.
Minusta konflikti on ollut alusta asti uskonnollinen.
Teemme virheen, jos pidämme sitä pienenä alueellisena konfliktina.
Christian Berger, joka vastaa Lähi-idän asioista -
Euroopan ulkosuhdehallinnossa, kertoi mielenkiintoisen jutun Syyriasta.
Pakistanilaisia militantteja oli saapunut Syyriaan.
He olivat kysyneet: "Missä suunnassa on Jerusalem?"
Jerusalem ja Temppelivuori ovat ikään kuin kokoontumispaikkoja.
Paikallisen poliittisen konfliktin rajat -
Israelin ja palestiinalaisten välillä on todellakin ylitetty kauan sitten, -
kun pakistanilaisia yllytetään "vapauttamaan" Jerusalem.
Se kertoo todellisuudesta, -
jota maallistunut Eurooppa ei voi ymmärtää.
Samassa keskustelussa Bergerin kanssa -
ilmaisimme huolemme kielenkäytöstä. emme niinkään Hamasin kielestä, -
sillä tiedämme, mikä Hamas on. Se on terroristijärjestö.
Kannamme huolta Fatahin radikalisoitumisesta.
Abbas kutsuu juutalaisten läsnäoloa Temppelivuorella "saastumiseksi".
Hän julisti "koston päivän", mikä sitten johti rabbien julmaan tappamiseen.
Sanoimme, että EU:n pitäisi keskeyttää avustukset, -
kunnes palestiinalaisten leiri lopettaa väkivaltaan lietsomisen.
Se on oikeutettu vaatimus.
Alex, mikä rooli tai velvollisuus EU:lla on, kun halutaan lopettaa -
konfliktia lietsova väkivaltaan yllyttä- minen ja terrorismin ihannointi -
palestiinalaismediassa ja -opetusjärjestelmässä?
Koska EU on sitoutunut rakentamaan palestiinalaisvaltion infrastruktuuria,-
eikö meillä ole keinoja vaikuttaa?
Niin luulisi, mutta liikenne näyttäisi olevan tällä hetkellä yksisuuntainen.
Huomio näyttäisi olevan pelkästään Israelissa ja asutuskysymyksessä.
En ole nähnyt, että EU pyrkisi vakavissaan -
ratkaisemaan kysymyksiä, joita Tomas esitteli.
Sanon: "Jäädytetään avustukset, kunnes retoriikka alkaa muuttua -
ja kunnes alat antaa vähemmän lietsovia kommentteja."
Sellaisia vaatimuksia ei näe, eikä tunnu olevan halukkuuttakaan siihen.
Totean sen surullisena ja vihaisena.
Huomio kohdistuu kokonaan Israeliin.
Heiluri näyttää valitettavan harvoin heilahtavan palestiinalaisten puolelle.
Tomas, siirrytään sitten siihen, että Euroopan parlamentti -
aikoo keskustella ja äänestää palestiinalaisvaltion tunnustamisesta.
Asia on lähellä sydäntänne. Olette tehnyt paljon sen eteen -
korkeilla diplomaattitasoilla.
Mitkä ovat huolenaiheenne yksipuolisesta tunnustamisesta?
En mene lailliseen puoleen, mikä on oma kysymyksensä.
Tarkastellaan vain poliittista viestiä, jonka tunnustaminen antaisi -
maailmalle ja palestiinalaisille. Viestejä on kaksi.
Ensiksikin: "Ei tarvitse neuvotella. Vastaamme pyyntöönne ilmankin.
Ei tarvitse tehdä kompromisseja. Saatte meiltä sopimuksen.
Olkaa vain rauhassa. Jatkamme Israelin painostamista."
On esitetty aikataulua. Nyt takarajana on joulukuu 2016.
On laadittu päätöslauselma, -
joka saatetaan esitellä turvallisuus- neuvostolle päivänä minä hyvänsä.
Se asettaa määräpäivän ja luettelee tarvittavat toimenpiteet siihen asti.
Kaikki paine asetetaan Israeliin.
Palestiinalaisille sanotaan: "Varokaa hieman kielenkäyttöänne, -
mutta olkaa huoleti, annamme teille valtion."
Ehtoja ei ole. Se on huolestuttavaa.
Alex, jos Euroopan parlamentti asettuu tunnustamisen kannalle, -
edistääkö se rauhanprosessia?
Euroopan instituutioista on uhattu Israelia: -
ellei Israel jatka rauhanprosessia ja pysäytä asutusrakentamista, -
EU harkitsee diplomaattisuhteidensa ja kantansa uudelleenarviointia -
Israelin valtion suhteen. Mitä mieltä olette?
Pidän sitä hyvin haitallisena. Jos ensinnäkin parlamentti päättää -
tunnustaa palestiinalaisvaltion yksipuolisesti...
Keskustelimme Dermotin kanssa ennen ohjelman taltiointia.
Kahden valtion ratkaisusta voi hyvinkin tulla kolmen valtion ratkaisu.
Fatahin "Palestiina" on eri asia kuin Hamasin "Palestiina".
Fatahkin on jo asia sikseen, mutta kun otetaan mukaan Hamas...
Ovatko EU-parlamentaarikot tosissaan valmiita -
tunnustamaan yksipuolisesti valtion, jota johtaa Hamas?
Ristiriita tuntuu perustavanlaatuiselta, -
koska EU pitää Hamasia terroristijärjestönä.
Siinä ei ole järkeä. Sillä ei saada Israelia neuvottelupöytään.
Ironisesti se vaikuttaa uuteen hallitukseen. Vaalit pidetään 17.3.
Se lähettää vahvan viestin hallitukselle, -
jota ei ole vielä edes muodostettu.
Se ei ole hyväksi naapuruussuhteille.
Arne, miten te aiotte äänestää?
Miten eurokansanedustajien ääniin vaikutetaan?
Aion melko varmasti äänestää pales- tiinalaisvaltion tunnustamista vastaan.
Lisään äskeiseen, että jos Abbas menisi Gazaan, hänet tapettaisiin.
Kuka siis on neuvottelukumppanimme?
Euroopan parlamentti ottaa aina askeleen, -
ennen kuin se ajattelee tai tarkastaa tilanteen.
Emme ole ainoita, jotka antavat avustuksia.
Amerikkalaisetkin antavat avustuksia.
Tietääkseni he välittävät sentilleen, miten rahat käytetään kohteessa.
EU-rahoista taas iso osa katoaa.
Kun tarkastellaan jo annettuja summia, on kadonnut miljardeja.
Tietääkseni kaksi miljardia.
Jo nyt puhutaan sitä suuremmasta summasta.
Anteeksi? - Kaksi miljardia.
Jo nyt puhutaan summasta, joka on hyvin suuri.
Kukaan ei välitä, mihin se käytetään ja kuka sitä hallinnoi.
Sitä on hyvin vaikea ymmärtää. Israel joutuu tulilinjalle, -
ja siltä vaaditaan diplomaattista toimintatapaa.
Heidän uskonnollisia johtajiaan tapetaan, murhataan, -
ja siltikään heidän ei saisi vastata.
Mitä odotetaan Israelilta, ja mitä taas ojennetaan palestiinalaisille?
Se on hyvin kummallista politiikkaa.
Dermot, Ison-Britannian parlamentti, lähinnä riviparlamentaarikot, -
asettui äänestyksessä palestiinalais- valtion tunnustamisen puolelle.
Äänestyksellä ei ole ollut juurikaan vaikutusta Britannian ulkopolitiikkaan.
Miten se vaikuttaa rauhanprosessiin, jos yhä useammat Euroopan maat -
alkavat tunnustaa yksipuolisesti palestiinalaisvaltion?
Tunnustamisen puolesta ovat jo äänestäneet Belgia, Irlanti ja Ranska.
Se näyttää saavan voimaa taakseen.
Se on suuri uhka rauhanprosessille.
Kiinnostaisi kuulla Alexin kanta Pohjois-Irlannin kokemusten pohjalta.
Se on vastoin kaikkia konfliktinratkaisun menetelmiä.
Itse toivon, että palestiinalaisvaltio syntyy jossakin vaiheessa.
Se voi olla olemassa vain Israelin valtion rinnalla.
Siihen päästään vain neuvotteluteitse kompromissein ja sopimuksin -
Israelin kanssa. Oikoteitä ei ole.
Neuvotteluja Israelin kanssa ei voi kiertää missään tapauksessa.
Elleivät vastuulliset toimijat, kuten EU, Iso-Britannia ja USA -
korosta sitä palestiinalaisjohdolle joka kerta, se horjuttaa rauhanprosessia.
Nyt se luulee saavansa haluamansa, eikä sen tarvitse keskustella -
toisen osapuolen kanssa, tunnustaa sen rajoja, -
taata olla ampumatta raketteja sen alueelle tai murhaamatta sen siviilejä.
Se luulee saavansa kaiken valmiina kolmansilta osapuolilta, -
joille päätöslauselman tekeminen ei maksa mitään.
Sitä kutsuttiin ennen vanhaan "päätöslauselmasosialismiksi".
Lainsäätäjät antavat päätöslauselman. Se ei maksanut heille mitään, -
mutta se on hyvin haitallinen.
Ihmisten täytyisi ymmärtää, miten paljon tämä uhkaa rauhaa, -
jota me kaikki haluamme. Mutta Israel täytyy ottaa mukaan.
Valitettavasti jotkin yksipuoliset tunnustukset eivät sitä tee.
Suomennos: Marianne Tenetz