ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Hei ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme Euroopan parlamentissa Brysselissä.
Tänään keskustelemme tulevista europarlamenttivaaleista ja siitä, -
miksi on tärkeää äänestää -
ja tukea ehdokkaita, jotka ovat puolustaneet Israelia ja juutalaisia -
kuluvalla parlamenttikaudella.
Seurassani on European Coalition for Israel -järjestön perustaja ja johtaja -
Tomas Sandell.
Muut vieraamme joutuivat perumaan tulonsa, mutta se ei ole yllätys, -
koska kaikki europarlamentaarikot ovat aloittelemassa kampanjointia.
Niin heidän pitääkin tällä hetkellä.
Heidän pitääkin juuri nyt tavata äänestäjäkuntaa -
ja viedä sanomaansa perille.
Kovin moni europarlamentaarikko ei ole paikalla Euroopan parlamentissa.
Vaaleihin on enää muutama viikko.
Nyt on hyvä aika tavata kansaa ja saada äänestäjät taakseen.
Voisitteko kertoa tuoreimmat uutiset?
Tapasitte eilen Euroopan ulkosuhde- hallinnon Lähi-idän osaston edustajan.
Keskustelitte EU-suuntaviivoista.
Kuten ohjelmassa on aiemmin mainittu, laadimme avoimen kirjeen.
Kirjeessä käsiteltiin suuntaviivoja, jotka annettiin joulukuussa.
Suuntaviivat rajoittavat Israelin toimia kiistellyillä alueilla tavalla, -
joka mielestämme on haitallinen rauhan saavuttamisen suhteen -
ja eritoten palestiinalaisten intressien suhteen.
Olemme puhuneet aiemmin SodaStreamin tapauksesta.
SodaStream työllistää tuhansia ihmisiä kiistellyillä alueilla -
ja antaa palestiinalaisille palkka- tuloina kolme kertaa enemmän -
verrattuna siihen, mitä he saisivat muuten.
Silti sitä pidetään rauhan esteenä.
Julkaisimme avoimen kirjeen ensimmäisen luonnoksen -
marraskuussa vuosittaisen konferenssimme yhteydessä.
Kirjeen on sen jälkeen allekirjoittanut 43 johtavaa eurooppalaista poliitikkoa.
Se kertoo, ettei se ole vain ECI:n viesti, -
vaan sillä on korkeimman poliittisen tason tuki Euroopassa.
Näiden johtajien mielestä EU:n lähestymistapa rauhanprosessiin -
on hyvin epätasapainoinen.
Tarkastellaan EU-suuntaviivoja yksityiskohtaisemmin.
EU antoi suuntaviivat, joissa määritetään "vihreä linja".
Ne kieltävät tuotteet ja palvelut, joita tuotetaan Juudeassa, Samariassa, -
Jerusalemissa ja Golanilla.
Niissä määrätään tuotteet ja palvelut kiellettäväksi koko Euroopassa.
Se tukee boikotointi-, sijoitusten pois- vetämis- ja sanktiokampanja BDS:ää -
Israelia vastaan. Komissio näyttää omaksuneen tällaisen politiikan -
tasapainoisen lähestymistavan sijaan.
Se on mielenkiintoista.
En mainitse nimiä tahdikkuuden ja luottamuksellisuuden takia.
Keskustelimme eilen Euroopan ulko- suhdehallinnon edustajien kanssa.
Se on tavallaan EU:n ulkoministeriö.
Edustajat toivat esiin erään juridisen seikan. Heidän mukaansa -
kiistellyt alueet ja toimet niillä ovat aina olleet EU-politiikan vastaisia.
Kysymys oli pikemmin, miksi suuntaviivat annettiin juuri nyt.
Keskustelussa nousi esiin mielenkiintoinen näkökulma.
Edustajat sanoivat, että tämä on ollut jo pitkään status quo, -
mutta kolmisen vuotta sitten asiat muuttuivat.
He kertoivat, että etenkin Britanniassa nousi kansalaisliike, -
joka sai Britannian hallituksen muuttamaan mielipidettään.
Heidän mukaansa viime vuosien aikana on tapahtunut jotakin, -
mikä on vahvistanut BDS-liikettä, -
niin että se hallitsee nykyään EU-politiikkaa.
Sitäkin petollisempaa on se, että Euroopan unioni -
ja monet jäsenmaat, kuten Alankomaat, Suomi ja Tanska, -
tukevat kansalaisjärjestöjä, -
jotka vaativat hyvin radikaalia boikottisanomaa Israelia vastaan.
Hallinnot ja Euroopan unioni vakuuttavat, -
etteivät ne vaadi boikotointia, -
mutta vasemmalla kädellä ne tukevat salaa kansalaisjärjestöjä -
ja oikealla kädellä sanovat, ettei heillä ole asian kanssa mitään tekemistä.
Tällainen on suhde joidenkin Israel-vastaisten kansalaisjärjestöjen -
ja eräiden hallitusten välillä.
Se on johtanut nykytilanteeseen, -
joka ikävä kyllä on erittäin valitettava.
EU vastustaa hyvin vahvasti Israelia -
ja israelilaisten läsnäoloa kiistellyillä alueilla.
Kun tarkastellaan Israelin valtion ja palestiinalaisalueiden maantiedettä, -
on yllättävää huomata, että Israelin väestöstä 10 prosenttia on arabeja.
On selvää, että mahdollisessa tulevassa palestiinalaisvaltiossa -
palestiinalaiset eivät halua alueelleen juutalaisasutusta eivätkä juutalaisia.
He haluavat "juutalaisista vapaan" alueen.
Ne ovat vastoin Raamatun maalupauksia juutalaisille -
esimerkiksi Hebronin kaupungin suhteen.
Näyttää siltä, että EU-politiikka haittaa rauhanponnisteluja.
Lisäksi se on Oslon sopimuksen vastaista.
Ehdottomasti. Nostimme sen esiin eilisissä keskusteluissa.
Avoimessa kirjeessämme toimme julki kahdeksan asiakohtaa.
Olemme julkaisseet kirjeen kaikkien luettavaksi.
On mielenkiintoista, ettei EU ole virallisesti eri mieltä -
yhdenkään asiakohdan kanssa.
He sanovat: "Kantanne on täysin perusteltu.
Sitä on syytä harkita. Emme kiistä esiin tuomianne asiakohtia."
Silti heidän johtopäätöksensä ovat päinvastaiset verrattuna omiimme.
Se on meille pulma.
Miten voimme epäonnistua sanomamme välittämisessä niin?
Voimme sanoa olevamme asiasta samaa mieltä, -
mutta siitä huolimatta EU:n poliittiset linjaukset -
ovat täysin päinvastaisia meidän pyrkimystemme kanssa.
Yhtäältä täytyisi olla tyytyväinen.
Laadimme ECI:n lainopillisen neuvon- antajan Andrew Tuckerin kanssa -
jotakin, mikä saa erittäin paljon vastakaikua -
Euroopan korkeimmalla poliittisella tasolla.
Edustajat vahvistivat eilen, että Ashton tuntee esittämämme argumentit.
Sama pätee Yhdysvaltain ulkoministeriin John Kerryyn.
He lupasivat vielä varmistaa, että mikäli asia ei ole näin, -
asia tuodaan julki kansalais- yhteiskunnan kannanilmaisuna.
Tässä suhteessa European Coalition for Israel eli ECI -
ja kaikki yhteistyökumppanimme -
voivat olla tyytyväisiä tämän viisivuotiskauden päätökseen.
Tiedämme, että Euroopan parlamentti ja tärkeät virat Brysselissä -
valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan.
Viisivuotiskausi lähenee loppuaan. Siksi olemme studiossa.
Tämä on tilintarkastuksemme.
Sanomme: "Ette ole olleet tasapuolisia rauhanvälittäjiä.
Näissä kohdissa olette epäonnistuneet."
Avoimen kirjeemme mukana lähetettävä asiakirja -
vahvistaa perustelujamme ja esittelee taustaa ja tosiasioita.
Voiko Euroopan parlamentti toimia valvojana -
EU:n ulkoasiainhallinnon toimille?
Voivatko europarlamentaarikot tehdä jotakin?
Voivatko he kirjoittaa kirjeitä tai esittää kysymyksiä, -
jotta voidaan varmistaa tasapuolisuus ja EU:n puolueettomuus -
samaan tapaan kuin Yhdysvallat on ottanut tietyn aseman, -
jotta rauhanneuvotteluja saadaan jatkettua ja kehitettyä?
Koska tämä on vaaleja käsittelevä erikoisjakso, -
selvennän, miten EU:n ulkopolitiikka muovautuu.
Ulkopolitiikka on yhä etupäässä kansallisten hallitusten vastuulla.
Emme voi unohtaa Lontoota, Helsinkiä, Tukholmaa, -
Madridia tai muita pääkaupunkeja.
Ulkopolitiikkaa muotoillaan siellä.
Sieltä se tuodaan Brysseliin Eurooppa-neuvoston käsittelyyn.
Siinä jäsenvaltioiden hallitusten päämiehet -
kokoontuvat muovaamaan yhteistä lähestymistapaa -
tässä tapauksessa Lähi-idän konfliktiin.
Mielenkiintoista kyllä, neuvoston kokoukset eivät ole avoimia.
Kansalaiset eivät tiedä, mikä oli heidän hallituksensa kanta.
Emme voi tietää sitä.
Voimme kysyä diplomaateilta tai osallistujilta epävirallisesti, -
miten keskustelu eteni.
Yleisesti ottaen emme voi asettaa hallituksiamme vastuuseen siitä, -
miksi he ajavat jotakin linjaa Brysselissä.
Eilenhän ulkoasiainhallinnon edustaja sanoi, -
että ulkoasiainhallinto tekee juuri niin kuin kansalliset hallitukset vaativat.
Ulkoministerit tapaavat kahdesti vuodessa huippukokouksessa, -
jossa muovaillaan tärkeimmät poliittiset suositukset.
He sanovat, että neuvosto sopi periaatteista joulukuussa 2013 -
ja että ihmisistä suurin osa ei kiinnitä niihin huomiota eikä noudata niitä.
Tiedämme EU-suuntaviivoista, -
että ne esitettiin täsmälleen samana päivänä, jolloin Euroopan parlamentti -
ja kansalliset parlamentit jäivät kesälomalle.
Sanoimme, ettei se ole reilua, avointa eikä hyvän hallinnon mukaista.
Siitä päästään Euroopan parlamenttiin.
Euroopan parlamentti toimii vahtikoirana, -
joka valvoo neuvostoa ja komissiota.
Se yrittää valvoa niiden toimintaa.
Siksi on tärkeää saada Euroopan parlamenttiin juuri oikeat henkilöt, -
jotka voivat tuoda esiin näitä kohtia virkamiesten kanssa.
ECI-konferensseissa on vieraillut -
virkamiehiä Euroopan komissiosta ja ulkoasiainhallinnosta -
sekä eurokansanedustajia.
Ystävämme europarlamentista ovat joskus puhuneet suorasukaisesti: -
"Kuinka kehtaatte? Palvelette kansaa.
Ei ole teidän tehtävänne tehdä poliittisia päätöksiä.
Kuinka kehtaatte julkaista suunta- viivat, kun parlamentti jää lomille?"
Vaikka ulkopolitiikka muovaillaan etupäässä kansallisissa hallituksissa, -
Euroopan parlamentin rooli on yhä tärkeämpi.
Siksi on tärkeää, että täällä ovat juuri oikeat henkilöt, -
jotka tietävät asioista, jotka ovat rohkeita -
ja jotka uskaltavat vastustaa EU:n epätasapainoista lähestymistapaa.
On tärkeää muistaa eräs asia.
Lissabonin sopimus eli EU:n uusi perustuslaki -
lisäsi Euroopan ulkoasiainhallinnon valtaoikeuksia.
Se saa nyt muotoilla ulkopolitiikkaa erillään kansallisista hallituksista.
Viime vuosina EU on tehnyt ulkopoliittisia linjauksia -
Lähi-idän suhteen entistä itsenäisemmin -
erillään jäsenvaltioiden kansallisista hallituksista.
Eurooppa ajaa pehmeää lähestymistapaa -
eikä halua käyttää sotilaallisia keinoja, kuten Iran-neuvotteluissa nähtiin.
Onko se hyödyllistä?
Kansallisten hallitusten vaikutusvalta omaan ulkopolitiikkaansa kaventuu, -
koska EU-komissio sanelee EU:n poliittisia linjanvetoja -
ja ohjaa kansallisten hallitusten ulkopolitiikkaa.
Ne ovat tärkeitä asiakohtia ja kysymyksiä, -
joita täytyy esittää tulevina viikkoina ennen eurovaaleja.
Eurovaalithan käydään 22.―25.5.
Nämä juuri ovat asioita, joista täytyy keskustella.
Ihmisillä voi olla erilaisia mielipiteitä.
Demokratiassa on tärkeintä, että tiedämme ehdokkaiden kannan.
Jos äänestäjällä on vankka mielipide, kannattaa selvittää ehdokkaan kanta.
Jokaisen on käytävä äänestämässä.
Yksikään katsoja ei saa lupaa jättää äänestämättä toukokuussa.
Täytyy myös tietää, mikä on ehdokkaan kanta.
Minulla on asiasta oma henkilö- kohtainen kantani, jota tuon esiin.
Nähdäkseni on Israelin etujen mukaista -
ja kansallisten hallitustemme etujen mukaista, -
ettei EU harjoita yhteistä koordinoitua ulkopolitiikkaa.
Uskallan väittää niin.
Minusta se on perusteltu mielipide.
YK:ssa on samanlainen dynamiikka.
Euroopan unioni pyrkii yhteiseen mielipiteeseen tai lähestymistapaan.
Mietitäänpä vaikka palestiinalaisten yksipuolista valtiohanketta.
Tarvitaan yhteisymmärrystä, jotta saadaan aikaan yhteinen mielipide.
Euroopan unionissa on 28 jäsenvaltiota -
pohjoisesta etelään ja idästä länteen.
Mukana on nuoria valtioita ja suuria vanhoja demokratioita, -
kuten Ranska, Britannia ja Saksa.
On vaikea saavuttaa yhteisymmärrystä.
Uskoakseni on jäsenvaltioiden etujen mukaista -
ja erityisesti Israelin etujen mukaista, -
että Euroopassa kansalliset hallitukset voivat olla keskenään eri mieltä.
Kun ne tuovat esiin erilaisia mielipiteitä, -
EU:lla ei ole yhtä yhtenäistä koordinoitua linjausta, kuten YK:ssa, -
vaan tiettynä hetkenä EU-ulkoministeri Ashton luovuttaa... - Sitä sopii toivoa.
Ja sanoo: "Annamme teille luvan äänestää kuten tahdotte."
Toukokuu on tärkeä kuukausi.
Silloin järjestetään europarlamenttivaalit.
Miksi katsojien on tärkeää äänestää?
Miksi europarlamenttivaalit ovat niin tärkeät -
seuraavan viisivuotiskauden ja EU-politiikan kannalta?
Vastaan ensin toiseen kysymykseen.
Tuleva vuosi on ratkaiseva -
Lähi-idän rauhanprosessin kannalta.
Olemme selvästikin astumassa uuteen vaiheeseen Lähi-idän tilanteessa.
Tapaamisessa Euroopan ulkoasiain- hallinnon edustajien kanssa eilen -
sekä John Kerryn ja Angela Merkelin lausunnoissa on selvä viesti: -
paluuta lähtöruutuun ei ole.
Jos rauhanprosessi kariutuu, kuten nyt on käymässä, -
paineet Israelia vastaan kasvavat ennennäkemättömästi.
Kiistellyiltä alueilta peräisin olevat israelilaistuotteet merkataan.
Suuntaviivat ovat jo olemassa.
On olemassa myös muita poliittisia aloitteita, -
jotka asettavat Israelin hyvin vaikeaan tilanteeseen.
Siksi tällaisina aikoina on tärkeää, -
että Euroopan parlamentissa ovat juuri oikeat henkilöt -
tuomassa esiin kansalaisten ääntä -
sekä puhumassa kansalaisten ja heidän arvojensa puolesta.
Jos emme jostakin syystä emme osallistu vaaleihin -
ja jätämme äänestämättä 22.―25. toukokuuta, -
meillä ei ole oikeutta ilmaista mielipidettämme vaalien jälkeen.
Ellemme vaivaudu äänestämään ja hoitamaan omaa osuuttamme, -
meillä ei ole oikeutta arvostella poli- tiikkaa toukokuun 25. päivän jälkeen.
Se on selvä asia.
Eikö olekin niin, että sitten viime vaalien, jotka pidettiin v. 2009, -
on tapahtunut paljon?
On syntynyt äärioikeistopuolueita -
ja kansallismielisiä parlamentteja.
Monet käyttävätkin eurovaaleja sisäpolitiikan keppihevosena -
ja rankaisevat nykyhallituksia protestiäänten varjolla.
Se saattaa johtaa kummalliseen tai mielenkiintoiseen edustajistoon -
seuraavassa parlamentissa.
Viime vaaleissa äänestysprosentti oli hyvin alhainen, -
muistaakseni 40 prosenttia.
Se tarkoittaa, että ne, jotka motivoituvat äänestämään, -
äänestävät protestimielellä.
Tavallisesti he protestoivat omaa kansallista hallitusta vastaan.
Nykyään on hyviä mielipidetutkimuksia, -
jotka auttavat ennakoimaan vaalien tuloksia.
Nyt näyttää siltä, että 751 euro- kansanedustajasta kolmannes -
saattaa olla ääriainesta, joko äärioikeistosta tai -vasemmistosta.
Tilanne on hyvin erilainen verrattuna viiden vuoden takaiseen tilanteeseen.
Siitä oli näkyvillä ensimmäisiä merkkejä vuonna 2009.
Euroopan parlamenttiin äänestettiin uusfasisteja, -
jotka avoimesti kieltävät holokaustin ja ihailevat Hitleriä.
Demokratian nimissä sitä ei voitu estää.
Se tarkoittaa sitä, että ellemme me, joilla on kunnolliset arvot -
ja jotka uskomme demokratiaan, laillisuusperiaatteeseen -
ja vähemmistöjen oikeuksiin, ellemme me äänestä, joku toinen äänestää.
Se muovaa poliittista maisemaa Euroopan parlamentissa tavalla, -
joka on vastoin arvojamme Israelia ja juutalaiskansaa.
On mielenkiintoista, -
että usein äärivasemmisto ja -oikeisto ovat merkillisen yksimielisiä -
vastustuksessaan Euroopan juutalaisia kohtaan -
ja juutalaisvaltiota kohtaan.
Vaarana on myös, -
että tulevissa vaaleissa esimerkiksi Unkarin Jobbik-äärioikeistopuolue -
saa suuren äänisaaliin.
Jobbik sai huolestuttavasti äänistä 20 prosenttia Unkarin vaaleissa, -
kun se piti valheellisesti esillä maltillista sanomaa.
Kultainen aamunkoitto -puolue on nosteessa Kreikassa.
En usko, että Britanniassa BNP pärjää vaaleissa.
On huolestuttavaa, että niin moni äärioikeiston fasistiryhmä -
saattaa saada Euroopan parlamenttiin edustajia.
Millaisia ongelmia tulee, jos meidän omat kannattajamme -
eivät äänestä maltillisia ja tasapainoisia ehdokkaita?
Äänestämättä jättäminen ei tarkoita sitä, että toisetkin passivoituvat.
Ääripuolueet ovat taitavia saamaan kannattajansa liikkeelle -
tällaisina aikoina.
Siksi meidän on saatava viestimme perille.
Ääriaineksella on hyvin vahvoja mielipiteitä ongelmien ratkaisuista, -
ja se tarjoaa ongelmiin helppoja ratkaisuja.
Ääriaines saadaan helposti liikkeelle.
Maltilliset äänestäjät poliittisen kentän keskustassa tietävät, -
että elämä ja politiikka ovat monisyisiä.
Heidän voi olla vaikea päättää, ketä he äänestävät.
Meidän on saatava äänestäjät ymmärtämään, -
että nyt taistellaan Euroopan sielusta.
Millaisen Euroopan me tahdomme?
Haluammeko Euroopan, joka on järkevä, avoin keskustelulle, -
avoin vähemmistön oikeuksille, -
avoin menneisyyden ja holokaustin muistamiselle -
ja valmis vastustamaan antisemitismiä?
Vai haluammeko Euroopan, joka muistuttaa pimeää menneisyyttä?
Valitettavasti se on tapahtunut.
Olemme pohtineet ohjelmassamme, miten se saattoi tapahtua Saksassa.
Kuulkaa, elämme nyt uudelleen 1930-luvun orastavia tapahtumia.
Nykyään on samanlaista retoriikkaa ja samanlaisia henkilöhahmoja.
Meidän 1933-hetkemme on nyt.
Suomennos: Marianne Tenetz