ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme Euroopan parlamentissa.
Keskustelemme Syyrian kriisistä.
Hallinnon uskotaan käyttäneen kemiallisia aseita siviilejä vastaan.
Tarkastelemme mahdollisen sotilaallisen iskun vaikutuksia.
Keskustelemme myös Egyptin tilanteesta.
Media ja länsimaat eivät ole reagoineet -
kristittyjen "kristalliyöhön", jossa yli 67 kirkkoa ja luostaria poltettiin.
Vieraanamme on jälleen Tomas Sandell, -
European Coalition for Israel -järjestön perustaja ja johtaja, -
ja europarlamentaarikko Hannu Takkula (kesk.)
Annamme tukemme uudelleenvalinnallenne.
Lisäksi vieraana on Iran-asiantuntija Paulo Casaca.
Tomas, jatketaan siitä, mihin viimeksi jäimme.
Puhuimme kristityistä Syyrian konfliktin jaloissa.
Monet kristityt pakenivat Irakista sodan melskettä 2003.
Monet hakeutuivat turvaan Syyriaan.
Bashar al-Assad takasi kristityille ja jopa evankelikaalisille vapauksia.
Nyt he ovat väkivallan jaloissa.
Miten tärkeää on, että me kristityt seisomme heidän rinnallaan?
Kristittyjen on tärkeä muistaa -
veljiä ja sisaria Syyriassa.
On kysyttävä, mitä voimme tehdä -
ja mitä kansainvälinen yhteisö voi tehdä.
Kun pohditaan sotilaallisia toimia, -
ei ole helppoa löytää käytännön ratkaisuja.
Voi muuttaa kysymyksenasettelua ja sanoa:
"Meidän olisi pitänyt olla valppaampia vuosia sitten."
On myös muistettava, että vaikka Assad on teurastaja, -
hänen kilpakumppaninsa eivät ole yhtään sen parempia.
Länsimainen yhteisö on sen suhteen joskus sinisilmäinen.
Mainitsin aiemmin, että Obama on tukenut Muslimiveljeskuntaa.
Nyt tiedetään, että veljeskunnalla on yhteyksiä al-Qaidaan.
Seuraukset näkyvät Egyptissä ja Syyriassa.
On tuotava esiin huolta siitä, -
ettei Assadin vastustajille pidä antaa avointa valtakirjaa.
Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien ja median -
on nostettava asia esiin ponnekkaasti.
Paulo, EU:n ja USA:n on estettävä -
Iranin ja äärisunnien vallan laajentamispyrkimykset Lähi-idässä.
Millaista politiikkaa suosittelet EU:n ja USA:n johtajille?
Uskon, että Syyriassa -
arabikevään yleinen ilmiö -
ei voi toteutua, -
koska alueen häikäilemättömin valta eli Iran -
ei salli sitä. Se omii Syyrian.
Se tekee mitä tahansa sen eteen. Se jopa tappaa siviilejä kaasulla.
Se ei salli vallanvaihtoa Syyriassa.
Se on pääongelma.
Kentällä toimii vihan ideologiaan perustuvia ryhmiä, -
joista tunnetuin on al-Qaida. Muitakin on.
Al-Qaida on tällaisista ryhmistä vaarallisin.
Vaarallisuus johtuu siitä, -
että taustalla on alueen kehittynein maa, Iran.
Intellektuaalisesti se on kehittynyt, -
sillä maalla on hengellinen johtaja, -
joka päättää kaikesta, mitä maa tekee.
Sen pitkän ajan tavoite on päästä Välimerelle.
Se voitti taistelun Irakista. Nyt se haluaa Syyrian itselleen.
He haluavat sen hinnalla millä hyvänsä.
Tämä on suurin ongelma.
Sen lisäksi on monia muita voimia, -
jotka haluavat käyttää jihadistisia keinoja.
Esimerkiksi Turkin politiikassa näkyy ihan selvä käänne.
Pääministeri Erdogan ei ole muuttunut. Hän on sama kuin ennen.
Hän osoittaa entistä avoimemmin todellisen karvansa.
Hänen suunnitelmansa eivät ole kovin hyvät.
Hän haluaa perustaa kalifikunnan.
Ilkeämielisiä voimia nousee esiin.
On silti keskityttävä strategiseen pääuhkaan. Se on Iran.
Jos kuljetusreitit Syyriaan katkaistaisiin, Assad kukistuisi.
Neuvoisin Euroopan johtajia tähtäämään siihen.
Lähi-idässä on tapahtunut paljon viime kuukausien aikana.
Syyriassa riehuu sisällissota. Iran on yhä lähempänä ydinasetta.
Egyptissä valta vaihtui jälleen.
EU haluaa asettaa Israelin vastaisia talouspakotteita, -
juuri kun Israelin ja palestiinalaisten rauhanprosessi on käynnistymässä.
Onko nyt oikea hetki painostaa Israelia, -
sen sijaan että EU panostaisi Syyriaan, Iraniin ja Egyptiin?
En ymmärrä EU:n ulkoministerin Catherine Ashtonin päätöstä.
Lähetin hänelle asiasta kirjeen.
Pari kuukautta sitten hän sanoi haastattelussa, -
että Lähi-idän suurin ongelma ovat Israelin siirtokunnat.
Se osoittaa, ettei hän ole perillä asioista.
Odotan edelleen häneltä vastausta.
Kaikki tietävät, että tällä hetkellä kiireellisin ongelma on Syyrian tilanne.
Se on selvää.
Egyptiä, Irania ja Israelia ei silti pidä unohtaa.
Itse ajattelen, että Israelia pitäisi tukea enemmän.
Se on Lähi-idän ainoa tosiasiallisesti demokraattinen valtio.
Uskon, että vahva Israel vakauttaisi koko aluetta.
Se voisi toimia tasapainottavana tekijänä -
ydinuhkaa, sotaa ja ääri-islamia vastaan.
Mielestäni meidän pitäisi tällä hetkellä tukea Israelia, -
koska se on demokraattinen maa ja se jakaa EU:n kanssa samat arvot.
Se on EU:n luonnollinen kumppani.
En voi yhtyä pakotevaatimuksiin enkä Ashtonin lausuntoihin.
Tomas, Israelin hallitus kantaa huolta -
Yhdysvaltain presidentti Barack Obaman epäröinnistä.
Hän ei ole pitänyt kiinni viimeisestä rajasta, -
jonka hän asetti myrkkyaseiden käytölle.
Eikö vaarana ole se, että jos USA ei tee sotilaallista iskua -
Assadin hallintoa vastaan, -
Iran pitää sitä vihreänä valona jatkaa ydinaseohjelmaansa -
ilman rangaistuksen pelkoa.
Kuten sanoin jo aiemmin, Iran tarkkailee -
ja muut valtiot tarkkailevat valppaasti.
Huomasin Israelissa viime viikolla hylätyksi tulemisen tunnetta:
toimiiko USA vai jäämmekö me yksin?
Jos Obama päättää olla toimimatta Syyriassa, -
ei ole vaikea arvata, -
miten se toimisi Iranin suhteen.
Jos USA ei toimi johdonmukaisesti, -
ollaan jälleen kerran vaarallisella tiellä.
Se ei ole lupaavaa Israelin turvalli- suuden tai liittolaisten avun suhteen.
Tahdon vielä palata EU:hun ja sen heinäkuisiin suuntaviivoihin.
Mekin laadimme avoimen kirjeen Catherine Ashtonille.
Kiistimme hänen väitteensä siirtokuntien laittomuudesta.
EU:n ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Elmar Brok -
sanoi lausuntojen osoittavan, -
miten vieraantuneita EU-virkamiehet ovat todellisesta maailmasta.
Suuntaviivoista tulee heille pakkomielle, -
eivätkä he tunnu olevan perillä alueen todellisesta tilanteesta.
Päättäjien ja tavallisen kansan on vaikea suhtautua heihin vakavissaan.
Näin hiljattain erään pilapiirroksen, -
joka kuvasi Lähi-itää naapurustona.
Israel, Libanon ja Syyria olivat naapuritaloja.
Poliisi tuli Israelin taloon ja kysyi: "Miksi häiritset naapureitasi?"
Se on pilapiirros, -
mutta sen laatija olisi voinut olla Catherine Ashton.
Siirrytään seuraavaan aiheeseen.
Se on Egyptin kristittyjen "kristalliyö".
Marraskuussa 1938 Saksassa tuhottiin synagogia ja juutalaisten liiketiloja.
Samaa on nyt tapahtunut Egyptissä, -
jossa Muslimiveljeskunnan kannattajat tuhosivat 67 kirkkoa ja luostaria.
EU ei ole tuominnut iskuja. Media vaikenee asiasta.
Kristittyjen olisi syytä kantaa asiasta huolta.
Hannu, mitä mieltä olet Egyptin tapahtumista -
ja iskuista kirkkoihin, luostareihin, kauppoihin ja kristilliseen yhteisöön?
67 kirkkoon ja luostariin iskettiin. Osa poltettiin poroksi -
Muslimiveljeskunnan väkivaltaisissa iskuissa.
Kun Mubarak syrjäytettiin, aavistin, etteivät seuraukset ole suotuisia.
EU ja kansainvälinen yhteisö halusivat vaaleja.
EU on vapaiden demokraattisten vaalien kannalla, -
mutta olin pessimistinen tuloksen suhteen.
Täytyy muistaa, ettei muslimimaissa tunneta demokratian käsitettä.
Siksi demokraattiset vaalitkin epäonnistuvat, -
kuten kävi Muslimiveljeskunnan suhteen.
EU:lla on demokratiaohjelma, -
joka tähtää demokratiavalistukseen ja instituutioiden rakentamiseen.
Sitä tarvitaan maissa, jossa demokratiaa poljetaan.
Näyttää siltä, ettei EU:ssa tunneta islamia.
Meille demokratia on selvä asia, -
mutta emme ymmärrä, että käsite ei ole tuttu heille.
Demokratia tuntuu heille olevan vain sitä, että järjestetään vaalit kerran.
Demokratia on paljon muutakin, kuten ihmisoikeuksia ja sananvapautta.
Mitä taas tulee kristittyjen vainoihin ja EU:n reagoimattomuuteen, -
myös kansalaisjärjestöillä ja yksilöihmisillä on vastuu -
tuoda mielipiteitä äänekkäästi esiin.
Myös me kristityt olemme epäonnistuneet siinä.
Egyptin kristityt ovat kärsineet vainoja vuosien ajan.
Viime kuukausina vainot ovat kiihtyneet.
EU:n on reagoitava ja myös kristittyjen on toimittava.
Asiaa on tuotava esiin.
Eräs asia suututtaa minua.
Kristalliyönä marraskuussa 1938 -
juutalaisia synagogia poltettiin kaikkialla Saksassa.
Juutalaisten liiketiloihin iskettiin.
Se kiihdytti natsien tuhovimmaa juutalaista kansaa kohtaan.
Samaa tapahtuu nyt Egyptissä. 67 kirkkoa ja luostaria on tuhottu.
Kristittyjä naisia raiskataan. Kristittyjä siepataan.
EU, media ja maailma vaikenevat. Miksi?
Se on hyvä kysymys.
Nähtävillä on rasismin piirteitä.
Länsimaissa ja Euroopassa on sellainen käsitys, -
että kristitty tarkoittaa samaa kuin eurooppalainen kolonialisti.
Kristinuskon painopiste on kuitenkin siirtynyt eteläiselle pallonpuoliskolle.
Kristityistä enemmistö on tummaihoisia ja köyhiä.
Se ei ole vielä iskostunut eurooppalaisiin.
Rasismilla tarkoitan tiettyä asiaa:
Ajatellaanpa Sudanin tilannetta.
Ehkä ajateltiin, että he olivat mustia afrikkalaisia.
Nyt puhutaan Egyptistä. Ehkä sille on helpompi sulkea silmänsä.
Kenties siinä on rasismin piirteitä. Rasismiin liittyy myös se, -
ettei kyseisten maiden hallituksilta odoteta sääntöjen noudattamista.
Yhtäältä vedotaan YK:n ihmisoikeusjulistukseen, -
mutta Egyptin ja Syyrian kaltaisten maiden -
ei odotetakaan noudattavan sitä.
Ellei kaikilta YK:n 193 jäsenmaalta odoteta samanlaista käytöstä, -
tasapuolisuusperiaatetta loukataan.
Siitä kärsivät ne, joita kohdellaan kaltoin.
Emme pane johtajia vastuuseen.
Kuten Hannu sanoi, kansalais- yhteiskunnalla olisi petrattavaa.
Asiaa olisi pidettävä näkyvämmin esillä.
Paulo, Egyptissä oli toinen vallankumous, -
jossa valtaan nousi kenraali al-Sisi.
Sitä edelsivät suurmielenosoitukset, joihin osallistui 30 miljoonaa ihmistä -
ja joissa vastustettiin Mursin toimeenpanemaa islamisaatiota.
Miksi EU tukee Mursia ja Muslimi- veljeskuntaa kansan tahtoa vastaan?
Taustalla on myöntyväisyyspolitiikka, -
jolla on surullinen historia, -
etenkin 1930-luvun Euroopassa.
Se tulee esiin lausunnoissa, kuten: "Lähi-idän ongelma on Jerusalem."
Ihmisen täytyy olla tietämätön idiootti, jos hän sanoo jotakin sellaista.
Euroopassa käy kiivaana kampanja, jossa levitetään harhauttavaa tietoa.
Minulla on tuttavia, jotka ovat käyneet Gazassa.
He kauhistelivat olosuhteita siellä.
He puhuvat vastoin parempaa tietoa.
Gaza on luksusta verrattuna vaikkapa suureen osaan Irakia.
Kuka puhuu siitä tai vaikkapa koptien tilanteesta?
Koptit eivät olleet tyytyväisiä Mubarakiin.
Heitä kohdeltiin jo silloin toisen luokan kansalaisina.
Tapasin koptijohtajia ja sanoin heille aikanaan, -
että heille tulee vielä ikävä Mubarakia.
Muslimiveljeskunta on kymmenen kertaa pahempi kuin Mubarak.
Mursin vallankaappaus, jolloin Mursi julistautui itsevaltiaaksi, -
tapahtui silloin, ei myöhemmin, kuten lehdistössä on väitetty.
Kukaan ei reagoinut siihen mitenkään.
Kun Muslimiveljeskunta järjesti vainon aaltoja -
ja poltti kaiken kristillisyyteen viittaavan, -
EU-johtajat säälivät vainottua Muslimiveljeskuntaa!
He tukivat Muslimiveljeskunnan toimeenpanemia vainoja.
Se oli länsimaisen diplomatian historian häpeällisimpiä hetkiä.
Ashtonin on pyydettävä anteeksi egyptiläisiltä, etenkin kopteilta.
Hänen tekonsa on anteeksiantamaton.
Ellei hän tunne tilannetta, hän ei ole tehtäviensä tasalla.
Miten hän voi osoittaa solidaarisuutta vainoja järjestävälle taholle?
Miten se on mahdollista?
Irakissa nähtiin vastaavia tapahtumia.
Irakissa tilanne oli sekava, mutta Egyptin kansan mielipide oli selvä.
Tahdon mainita erään asian pogromeista.
Iran vakuuttelee, -
että se on pehmeämpi ja lempeämpi kristittyjä kohtaan.
Montako kristittyä on nykyään Basrassa Irakin eteläosassa?
Kristityt on hävitetty Basrasta. Tekijänä ei ole al-Qaida.
Basrassa ei ole al-Qaidaa. Tekijänä olivat äärišiiat.
He eivät poikkea mitenkään al-Qaidasta.
Ohjelma-aikaa on jäljellä viisi minuuttia.
Monet katsojat kantavat huolta Syyrian ja Egyptin kristityistä.
Egyptin viimeaikaiset tapahtumat ovat ennennäkemättömiä.
Miten kansalaiset voivat vaikuttaa -
eurokansanedustajien ja kansanedustuslaitosten kautta, -
jotta EU:n instituutiot suhtautuisivat kristittyjen vainoihin vakavammin?
Katseet kääntyvät liian helposti EU:hun.
Sen odotetaan ratkaisevan kaikki ongelmat. - Kokemus sanoo toista.
Ei sovi unohtaa, mitä kristittyjen välinen veljeys ja sisaruus merkitsee -
etenkin Lähi-idän vainotuille uskoville.
Yksilökristityillä, seurakunnilla ja kristillisillä yhteisöillä -
on mahdollisuus ja velvollisuus osoittaa todellista solidaarisuutta -
Egyptin kristityille antamalla konkreettista apua.
En tarkoita vain rahaa ja muita avustustapoja, -
vaan sanallisia tuen osoituksia ja heidän ahdinkonsa esille tuomista -
asiasta vastaaville päättäjille.
Toivon, että Euroopan kansalaiset ottavat yhteyttä meppeihin, -
vaativat vähemmistöjen suojelemista -
ja tuovat esiin sitä, että kristityillä on oikeus elää Lähi-idässä ja muualla.
Tomas, saat vielä puheenvuoron.
Miksi katsojien olisi syytä kantaa huolta -
vainotun seurakunnan ahdingosta arabimaailmassa ja Lähi-idässä -
ja puolustaa kristittyjä?
Syyt tulivat selvästi ilmi Hannun ja Paulon puheenvuoroissa.
ECI:llä on mottona: "Rukoile, kouluta, puolusta."
Se liittyy kaikkiin kohtaamiimme ongelmiin.
Mieleeni tulee Stalinin ja kansan keskustelu sodan jälkeen.
Stalinille sanottiin, että paavi aiheuttaa ongelmia -
Keski- ja Itä-Euroopassa.
Stalin kysyi: "Montako legioonaa paavilla on?"
Historia osoittaa, että paavi Johannes Paavali II:n vaikutus -
rautaesiripun kaatamisessa ei ollut yhden miehen show.
Tuhannet kristityt kokoontuivat rukoilemaan -
sekä puolustamaan totuutta ja oikeutta.
Se on rohkaisevaa. Se voi tapahtua uudelleen.
Se alkaa meistä. Emme voi osoittaa syyttävällä sormella -
EU:ta, kansallisia parlamentteja tai mediaa.
Rukoile ja kouluta.
Ota asioista selvää ja ryhdy sitten puolustajaksi.
Jokaisella on ääni. Elämme demokratiassa.
Meillä on enemmän valtaa kuin uskommekaan.
Käytä ääntäsi mediassa. Ota yhteyttä kansanedustajiin. Rukoile.
Kiitos, että olitte mukana ohjelmassamme.
Kiitos myös katsojille.
Olemme puhuneet Syyrian tilanteesta ja humanitaarisesta kriisistä.
On löydettävä keinoja puuttua tilanteeseen, -
ilman että toimiemme seurauksista on varmuutta.
Tämä pätee etenkin USA:n mahdolliseen ilmaiskuun.
On tärkeä puolustaa kristittyjä ja muita, -
jotka ovat jääneet pakolaisongelman ja sisällissodan jalkoihin.
Myrkkyaseiden käyttö siviilejä vastaan Iranin siunauksella on asia, -
jota lännen ei sovi hyväksyä. Meidän olisi opittava historiastamme.
Egyptissä kristityt ovat kokeneet oman kristalliyönsä.
Nyt ei pidä vaieta. Meidän on annettava heille tukemme.
On otettava yhteyttä eurokansanedustajiin -
ja puolustettava Egyptin ja Lähi-idän vainottuja ja vaiennettuja kristittyjä.
Seurataan Lähi-idän tilannetta. Jatketaan rukousta.
Ryhdytään vaikuttamaan poliittisesti.
Kiitos, että seurasit ohjelmaa Euroopan parlamentista.
Suomennos: Marianne Tenetz