Palopiirini on hyvin laaja. Se kattaa maan koko pohjoisrannikon.
Tällä alueella on 1,3 milj. asukasta.
Alueella on myös paljon ongelmallista -
kemiallista teollisuutta.
Piirimme palomiehet ovat maailman parhaita.
He ovat ammattitaitoisia ja asialleen antautuneita.
Teollisuuslaitokset noudattavat turvallisuusohjeita yleensä hyvin.
Voimme tarpeen tullen vastata haasteisiin, -
ja pyrimme koko ajan parantamaan toimintaamme.
Karmelin suuronnettomuus sysäsi palo- ja pelastustointa -
monta askelta eteenpäin.
Hinta oli kuitenkin korkea, koska 44 ihmistä menetti henkensä.
Näin pienessä maassa se oli todella suuri menetys.
Olimme varoittaneet jatkuvasti, -
että resurssimme eivät vastaa maan tarpeita.
Sanon edelleen, että määrällisesti -
resurssimme eivät ole riittävät, -
vaikka laatu on erinomainen.
Palomiehemme tekevät todella hyvää työtä.
Määrällisesti meillä on puutteita.
Osa paloautoista oli 25-vuotiaita.
Karmelin onnettomuuden jälkeen olemme saaneet 80 uutta paloautoa.
Jokainen maksaa 1,7 milj. shekeliä.
Valtio tekee parhaansa, ettei vastaavaa onnettomuutta sattuisi.
Palo- ja pelastustoimi siirrettiin hallituksen suoraan alaisuuteen.
Aiemmin siitä vastasivat kunnat, joilla ei aina ole riittäviä varoja.
Nyt se on keskitetty valtiolle.
Aiemmin jokaisella palo- ja pelas- tuskeskuksella oli päällikkönsä.
Palotoimen ylin johto joutui puhumaan 24:n ihmisen kanssa.
Se ei voinut toimia hyvin.
Nyt on 7 alueellista päällikköä, jotka kartoittavat ja keskittävät -
alueen ongelmat ja tarpeet.
Seitsemän kanssa on helpompi kommunikoida kuin 24:n.
Nyt meillä on Karmelin palossa kuolleen nuoren -
vapaaehtoispalomiehen nimeä kantava Elad-lennosto.
Siinä on kahdeksan sammutuskonetta.
Karmelin paloon asti meillä oli koneita, jotka voivat kantaa -
1 500 litraa vettä.
Se ei riitä muuhun, kuin hyvin matalakasvuisen maaston -
tulipalon sammuttamiseen.
Kuivana kautena metsäpalon kuumuus haihduttaa sellaisen vesimäärän -
ennenkuin se ehtii pudota maastoon.
Uudet sammutuskoneemme voivat ottaa kaksinkertaisen määrän vettä.
Sekään ei ole paljon suurimpiin koneisiin verrattuna.
Nyt meillä on kahdeksan konetta, joissa kussakin on kolme kuutiota, -
eli yksi paloautollinen vettä.
Kahden viime vuoden aikana palo- toimi on kehittynyt huomattavasti, -
sekä määrällisesti että laadullisesti.
Se ei kuitenkaan riitä.
Alueellani on nyt 250 palomiestä.
Israelissa joudumme varautumaan sekä laajaan sotatilanteeseen -
että tuhoisaan maanjäristykseen.
Viiden seuraavan vuoden budjettimme on 1,3 mrd. shekeliä.
Henkilöstömme määrä nousee nykyisestä 250 palomiehestä -
550:een mieheen.
Se tulee vahvistamaan meitä huomattavasti.
Me juutalaiset huudamme aina hädässämme Jumalan puoleen.
Oi, Herra, varjele minua!
Kaikki, jotka uskovat, etsivät hädässä Jumalaa.
Hän lopulta aina suojelee meitä.
Varjelkoon Jumala teitäkin, suomalaiset.
Lähetän palomieheni matkaan Jumalan varjelusta toivottaen.
Olin kaukana täältä, kun näin valtavan savupilven vuoren yllä.
Tajusin heti, että se vaatii paljon sammuttajia ja kalustoa.
Pahinta oli, että jouduimme pai- koittain vetäytymään palon tieltä, -
koska oma henkemme oli vaarassa.
Erään hotellin pelastustyössä jouduimme vetäytymään kahdesti.
Kolmannella kerralla kuitenkin onnistuimme, ja hotelli säilyi.
Karmel on kokenut useita maasto- paloja viimeisten 30 vuoden aikana.
6-7 vuoden välein on ollut suurempi tulipalo.
Joulukuun 2010 maastopalo oli kuitenkin tähänastisista suurin.
Maastopalot eivät ole luonnollisia, vaan aina ihmisen aiheuttamia.
Tämä viimeinenkin palo syttyi varomattoman tulenkäsittelyn takia.
Siinä paloi 2500 ha metsää.
Se vaati myös eniten kuolonuhreja.
Muistamme kaikki ne 44 sankaria, jotka menettivät palossa henkensä.
Ihmishenkien menetys on jatkuvasti mielessämme.
On selvää, että valtio kunnioitti henkensä menettäneiden muistoa -
niin suuren onnettomuuden jälkeen.
Osittain Juutalaisen kansallis- rahaston varoin pystytettiin -
muistomerkki, joka jää kertomaan tapahtumasta tuleville polville.
Tapahtumien kulku on kirjoitettu muistomerkin laattoihin.
Jokainen voi tulkita muistomerkin tavallaan.
Minä näen siinä liekin, joka uhkaa vastapäistä Beit Orenin kibutsia.
Ensimmäinen läksy oli se, että asutuksia ja puustoa on suojattava -
harkitun huolellisesti.
Jätämme asutusten ympärille ja metsiin puuttomia vyöhykkeitä, -
jotka auttavat pysäyttämään liekkien etenemisen.
Ne myös helpottavat palokaluston ja sammuttajien pääsyä paikalle.
Viime elokuussa tällainen vyöhyke pelasti Tivonin asutuksen.
Liekit pysähtyivät ja palokunta pääsi ajoissa paikalle.
Päätimme, ettemme istuta uutta metsää, vaan seuraamme -
kasvullisuuden luonnollista uusiutumista maastossa.
Paikallinen Jerusalemin mänty uusiutuu siemenistä.
Luonnon puut; rautatammi, pistaasi ja mansikkapuu uudistuvat juuresta.
Paikoissa, joissa puusto on alkanut uusiutua, ei istutusta tarvita.
Harvennamme uutta taimistoa ja luonnonvaraista kasvillisuutta -
tarpeen mukaan.
Suurin osa paloalueesta uudistuu luonnollista tietä.
Meidän tehtävämme on ohjailla sitä.
Pyöreät muovitötteröt on pienoiskasvihuoneita, -
jotka on kehitetty Englannissa ja Australiassa.
Otimme sen käyttöön täällä.
Kesällä se takaa taimelle viileäm- män ja kosteamman ympäristön.
Ensimmäisen kesän lopulla taimi kurkottaa ulos tötteröstä, -
ja muovi voidaan poistaa.
Kahden vuoden kuluttua myös tukikeppi on tarpeeton, -
ja taimi pärjää jo omin voimin.
Näin taimien kasvu nopeutuu.
Talvi on ollut todella hyvä.
Karmelin alueella vuotuinen sademäärä on 500-550 mm.
Olemme päässeet melkein siihen jo helmikuun alussa.
Sen jälkeen jokainen sade on pelkkää bonusta.
Metsä palautuu täysin ennalleen 30-40 vuoden kuluessa.
Palossa tuhoutuneet puut olivat 30-50 vuotiaita.
Näemme sen paikoissa, joissa puut eivät palaneet.
Kestää kauan, ennenkuin metsä on kasvanut täysi-ikäiseksi, -
ja alkaa houkutella ihmisiä metsäretkille.
Metsän muoto tulee olemaan näkyvissä jo viiden vuoden kuluttua.
Puiden varjossa päästään kuitenkin istumaan vasta 30-40 vuoden päästä.
Järjestömme kenttätyöntekijät ovat työlleen antautuneita.
Ulkotyö, maastossa liikkuminen ja metsät ovat meille tärkeää.
Pidämme todella työstämme, vaikka sen tulokset eivät heti näy.
Sanotaan, että metsänhoitaja istuttaa metsän lastenlapsilleen.
Näemme alun, mutta harva ehtii eläessään nähdä -
täysikasvuiset puut ja varttuneen metsän.
Meillä on oltava kärsivällisyyttä ja rakkautta siihen, mitä teemme.
Tämä on pitkän tähtäimen työtä.
Yemin Orde on nuorten maahanmuut- tajien kasvatuksellinen yhteisö.
Kuten lipuista näkyy, meillä on nuoria paristakymmenestä maasta:
IVY-maat, Etiopia, Brasilia...
He ovat sitä väestön osaa, joka kärsii maahanmuuttokriisistä.
Heillä ja heidän vanhemmillaan on kieli- ja kulttuurivaikeuksia.
Vaikeudet johtavat usein ongelmakäyttäytymiseen.
Nuorisokylässämme heitä ja heidän koulunkäyntiään tuetaan ja ohjataan.
Nuorten kehitysvuosille luodaan sisältö, joka kantaa heitä eteenpäin -
israelilaisessa yhteiskunnassa.
Tänään Yemin Orde-nuorisokylän kasvatti, Etiopiasta muuttanut -
Shimon Salomon, vannoo kansanedustajan valansa.
Se osoittaa, että kaikki on mahdollista.
Meillä on 60 vuoden perspektiivi, mutta elämme tätä päivää.
Kohdalleni osui tämä murros, joka oli kieltämättä traumaattinen -
ja jätti pahat arvet.
Täällä ei kuitenkaan koettu ihmishenkien menetyksiä.
Vahinko tapahtui asuinrakennuksille, mutta niissä asui nuoria ihmisiä.
Monelta paloivat tärkeät valokuvat.
Yhdessa talossa asui IVY-maista tulleita orpoja.
Se oli heidän ainut kotinsa.
Muistojen palaminen jättää arvet, jotka vaativat hoitamista.
Asiat on pantava oikeisiin suhtei- siin ja nähtävä, mitä jäi jäljelle.
Olisimme voineet jäädä suremaan tuhon jättämille raunioille.
Perheiltäkin paloi koteja, ja lapset alkoivat oireilla.
Tilanne oli monimutkainen, vaikka emme enää koe sitä niin vahvasti.
Nyt kun puhun kanssanne, tilanteen voimalataus nousee taas mieleeni.
Olemme saaneet voimia ystäviltä, tukijoiltamme ja kansalaisilta.
Kylämme ulkonäkö on todella muuttunut.
Halusimme luoda nopeasti vihreää ympäristöä, -
etteivät nuoret kokisi elävänsä keskellä tuhon muistomerkkiä -
tai rakennustyömaata.
Yritimme jatkaa arkirutiineja mahdollisimman normaalisti.
Katsomme eteenpäin.
Tapaus oli tietysti käänteentekevä, ja muistamme sitä myös erityisenä -
Yemin Orde-päivänä, jota vietetään kylään paluumme vuosipäivänä.
Se on kiitospäivä, jolloin myös pohdimme, keitä me olemme, -
mikä on yhteisömme olemus -
ja panoksemme israelilaisessa yhteiskunnassa.
Nyt kun olemme nousseet esille, -
meillä on oltava jokin sanoma kansallemme ja ihmisille yleensä.
Yemin Ordella on sanoma.
Muistan selvästi päivän, jolloin kylän johtaja soitti ja kertoi, -
että kotini oli palanut. Sitä ei voi unohtaa.
Tarina kertoo juutalais- yhteisöstä jossain Venäjällä.
Yhden miehen talo oli palanut.
Kun ihmiset tulivat lohduttamaan häntä kodin ja omaisuuden -
menetyksen takia, he tapasivat hänet hymyilemässä tuhkakasassa.
Ihmiset tulivat lohduttamaan sure- vaa, mutta hän näytti iloiselta.
-Mitä sinä hymyilet? Tulimme suremaan kanssasi.
-Vain minä voin sen ymmärtää.
Tähän asti istuin neljän seinän sisällä.
Nyt näen ylläni avoimen taivaan.
Se on vanha tarina, mutta palon jälkeen se tuli vahvasti mieleeni, -
ja sisäistyi minulle.
On katsottava ulos ja ylöspäin, eikä vain siihen, mitä minulle kävi.
Niin kävi. Jatkamme eteenpäin.
Meistä tuli kiertolaisia. Muutimme majaa kuusi kertaa.
Kun lopulta saimme hankittua oman asunnon, -
siihenkin muutto viivästyi.
Asuimme seitsemän henkeä kahden huoneen asuntoparakissa, -
ilman olohuonetta tai mitään.
Meille näytettiin, että hyvää kannattaa odottaa.
Siinä oli monta mutkaa matkassa.
Vaikka käyn nykyisin vähemmän nuorisokylässä, -
entisen kodin paikan näkeminen kirpaisee.
Vaikka taloa ei ole, käyn sitä tervehtimässä.
Asuin siinä 11 vuotta.
Joitakin istuttamiani puita säästyi ja ne jatkavat kasvuaan.
Jotenkin automaattisesti kävelen kotia kohti, -
vaikka en sinne saavukaan.
Se on jonkinlainen prosessi, joka tapahtuu minussa.
Myös puheissa palaan päivittäin palaneeseen kotiin.
Puhun siitä ja toistan kertomaani tarinaa, kun tapaan nuorisoa.
Tämä kaikki antaa voimia ja vie prosessia eteenpäin.
Jumalalla on tiensä. Meidän ihmis- ten on hoidettava oma osuutemme.
Joskus hän vie meidät alas, että ymmärtäisimme oman tilanteemme.
Siitä on ponnisteltava ylöspäin.
Emme saa jäädä monttuun ja vajota yhä alemmas.
Kaikkivaltias ravistelee meitä ja kehottaa tarkistamaan tilamme.
En puhu tässä kenenkään muun nimissä, -
mutta minua ja perhettäni Jumala puhutteli näin.
Minun oli aika jättää tämä paikka ja jatkaa eteenpäin.
Maahanmuutostani alkaen olin ollut enimmäkseen Yemin Ordessa, -
sekä oppilaana että ohjaajana.
Olin tehnyt tehtäväni täällä, ja minun piti löytää uusia paikkoja.
Koin sen merkkinä, että aikani oli koittanut.
Taloni tulipalosta pelastui vain kaksi Raamatun sivua.
Se oli kaikki, mitä laajasta kirjastostani jäi jäljelle.
Kerron siitä uudemman kerran.
Tässä lukee: Eivät voi pelastaa heitä heidän hopeansa ja kultansa -
Herran vihan päivänä: hänen kiivautensa tulessa kuluu koko maa.
Sillä lopun, äkkilopun, hän tekee kaikista maan asukkaista.
Kaikki, mitä olemme koonneet, ei auta meitä, kun tuli polttaa.
Tämä sana jäi käteeni tulipalosta.
Toiselta sivulta löytyy myös jotain toivoa antavaa:
Etsikää Herraa, kaikki maan nöyrät, te, jotka pidätte hänen oikeutensa.
Etsikää vanhurskautta ja nöyryyttä; ehkä saatte suojan Herran päivänä.
Jos pyydämme, Herra antaa meille.
Tuli poltti meiltä jotain. Nyt meidän tulee pyytää.
Herralle kiitos, saimme sadetta.
Minulle kävi, kuten kävi, mutta olen saanut hankittua oman talon.
Minulta se olisi vienyt aikaa. Vuosi palon jälkeen sain oman asunnon.
Koen, että ne liittyvät toisiinsa.
Puhun tätä pieneltä paikalta ja nöyränä, mutta uskon, -
että Jumalan teot ovat oikeat.
Suomennos Silja Bar David