IISRAEL RÄÄGIB
2010. a detsembris toimus Iisraelis ajaloo suurim tulekahju.
Tuli möllas neli ööpäeva Karmeli mäe nõlvadel,
riigi suuruselt kolmanda linna Haifa lähedal.
Tulekahju nõudis 44 inimese elu, hävitas mitmeid eluhooneid
ja 2500 hektarit metsa.
Õnnetust uurinud inspektor tuvastas tuletõrjeteenistuse tegevuses
mitmeid puudusi,
milles süüdistati peamiselt Iisraeli valitsust,
kes ignoreeris hoiatusi personali ja seadmete puudujäägi osas.
Tulekahju tõi suuri muutusi ning riigi tuletõrje-
ja päästeteenistusse suunati tunduvalt rohkem vahendeid.
Kaks aastat pärast põlengut käisime 2013. a veebruaris uurimas,
milline olukord Karmeli mäel praegu välja näeb.
Käisime ka vaatamas, kuidas läheb põlengus tõsiselt kannatanud
noortekülal Yemin Ordel ja selle elanikel.
Tuletõrjeülem Dan Chananya on teeninud 24 aastat armees
ja 25 aastat tuletõrjes.
Hetkel juhib ta Karmeli ranniku tuletõrje- ja päästevägesid.
Tema vastutada on Haifa ja Karmeli mäe piirkond,
kus elab üle miljoni inimese.
Piirkondlik tuletõrjekeskus asub Karmeli mäe jalamil.
Tööd raskendavad piirkonnas asuvad naftatöötlus- ja keemiatööstused,
mis nõuavad erilisi tuleohutusmeetmeid.
Minu tuletõrjepiirkond on väga lai. See katab kogu põhjaranniku.
Siin elab 1,3 miljonit inimest.
Piirkonnas on ka palju probleemset keemiatööstust.
Meie ringkonna tuletõrjujad on maailma parimate seas.
Nad on professionaalsed ja pühendunud.
Tööstusettevõtted järgivad ohutuseeskirju üldiselt hästi.
Suudame vajadusel väljakutsetele vastata
ja parandame pidevalt oma tegevust.
Karmeli suurpõleng viis suurte muutusteni piirkonna
ja kogu riigi tuletõrje tegevuses.
Karmeli põleng tõukas tuletõrje- ja päästetööd mitu sammu edasi.
Hind oli siiski kõrge, kuna 44 inimest kaotasid elu.
Nii väikses riigis oli see väga suur kaotus.
Olime pidevalt hoiatanud,
et meie ressursid ei vasta riigi vajadustele.
Ütlen endiselt, et kvantitatiivselt meie ressurssidest ei piisa,
kuigi kvaliteet on suurepärane.
Meie tuletõrjujad teevad väga head tööd.
Puudujäägid on kvantiteedis.
Osa tuletõrjeautodest olid 25 aastat vanad.
Karmeli põlengu järel oleme saanud 80 uut tuletõrjeautot,
igaüks maksab 1,7 miljonit seeklit.
Riik annab oma parima, et sellised õnnetused ei korduks.
Tuletõrje- ja päästeteenistus viidi otseselt valitsuse alluvusse.
Varem oli see vastutus maakondadel, kellel pole alati piisavalt vahendeid.
Nüüd koondati see riigi alluvusse.
Varem oli igal tuletõrje- ja päästekeskusel oma ülem.
Tuletõrje kõrgeim juhatus pidi rääkima 24 inimesega.
See ei saanud hästi toimida.
Nüüd on 7 piirkondlikku ülemat,
kes kaardistavad ja koondavad piirkonna probleemid ja vajadused.
Seitsmega on lihtsam sidet pidada kui 24-ga.
2010. a maastikupõlengu ajal pidi Iisrael kutsuma appi
naaberriikide tuletõrjelennukeid.
Põlengu järel otsustasti rajada Iisraeli Õhujõududes
eriline tuletõrje lennukipark.
Nüüd on meil Karmeli põlengus hukkunud
noore vabatahtliku nimeline
Eladi lennukipark, kus on 8 kustutuslennukit.
Karmeli põlenguni oli meil lennukeid, mis suudavad kanda 1500 l vett.
Sellest on kasu vaid madala taimestikuga maastikul.
Põuaperioodil aurustab metsapõlengu kuumus sellise veehulga
juba enne maapinnale jõudmist.
Meie uued kustutuslennukid suudavad kanda 2 korda rohkem vett.
Sedagi pole palju, võrreldes suurimate lennukitega.
Nüüd on meil 8 lennukit, igas kolm kuupmeetrit
ehk ühe tuletõrjeauto jagu vett.
Kahe viimase aastaga on tuletõrje tegevus märgatavalt arenenud
nii kvantitatiivselt kui kvalitatiivselt.
Seda pole ikka veel piisavalt.
Minu piirkonnas on 250 tuletõrjujat.
Iisraelis peame arvestama nii ulatusliku sõjaolukorra
kui hävitava maavärinaga.
Meie järgmise viie aasta eelarve on 1,3 miljardit seeklit.
Meie personali arv tõuseb praeguselt 250-lt tuletõrjujalt 550-le.
See teeb meid palju tugevamaks.
Dani Chananya töö on riskantne
ja tihti on tegemist inimelude päästmisega.
Ta teab, et inimvõimed on piiratud ja lõpuks on paljugi Jumala kätes.
Juutidena hüüame hädas alati Jumala poole.
Oh, Issand, kaitse mind!
Kõik, kes usuvad, otsivad hädas Jumalat.
Ta kaitseb meid siiski alati.
Kaitsku Jumal teidki, soomlased.
Saadan oma tuletõrjujad teele neile Jumala kaitset soovides.
Karmeli mets 2010. aastal
2010. aasta detsembri põlengu järel jäi enamik Karmeli mäest mustaks
ja söestunuks.
Kaks aastat hiljem näeb seal endiselt osaliselt põlenud puid,
kuid Karmeli üldine värv on taas roheline.
Michael Weinberg on Juudi Rahvusfondi Karmeli ja Lääne-Galilea regioonijuht.
Juudi Rahvusfond hoolitseb Iisraelis metsastamise ja metsakaitse eest.
Michael Weinberg on hoolitsenud Karmeli mäe puude
ja muu taimestiku eest
ning kustutanud vajadusel maastikupõlenguid.
Suurpõleng jättis tema mällu kustumatu jälje.
Olin siit kaugel, kui nägin mäe kohal tohutut suitsupilve.
Mõistsin kohe, et see nõuab palju kustutajaid ja varustust.
Halvim oli, et pidime kohati tule teelt taanduma,
kuna meie endi elu oli ohus.
Ühe hotelli päästmisel pidime kaks korda taanduma.
Kolmandal korral saime tulest võitu ja hotell jäi alles.
Karmel on viimase 30 aasta jooksul läbi elanud mitmeid metsapõlenguid.
Iga 6-7 aasta järel on meil mõni suurem põleng.
2010. a detsembri metsapõleng oli siiski kõigi aegade suurim.
Maastikupõlengud pole looduslikud, vaid inimese tekitatud.
Seegi põleng tekkis hoolimatust tulega ümberkäimisest.
Hävis 2500 ha metsa.
See nõudis ka enim inimohvreid.
Mäletame kõik neid 44 sangarit, kes põlengus oma elu kaotasid.
Inimelude kaotus on pidevalt meeles.
Tulekahjus elu kaotanute seas oli 38 vangivalvurit.
Nad olid teel evakueerima mäe tipus asuvat vanglat.
Tuli piiras neid sõidutanud bussi kitsa mägitee käänul sisse.
Õnnetuskohale püstitati mälestusmärk, mis toob kohale palju külastajaid.
On selge, et riik austas elu kaotanute mälestust
pärast nii suurt õnnetust.
Osaliselt Juudi Rahvusfondi abil püstitati mälestussammas,
mis meenutab sündmust tulevastele põlvedele.
Sündmuste käiku kirjeldavad mälestussamba plaadid.
Mälestussammast võib igaüks omamoodi tõlgendada.
Mina näen selles leeki, mis ähvardab Beit Oreni kibutsit.
Ka metsakaitsjad on Karmeli põlengust palju õppinud.
Esimene õppetund oli see,
et asundusi ja puid tuleb kaitsta läbimõeldult.
Jätame asulate ümber ja metsadesse puudeta tsoone,
mis aitavad tõkestada leekide levikut.
Nad kergendavad ka kustutusmasinate ja tuletõrjujate juurdepääsu.
Mullu augustis päästis selline tsoon Tivoni asunduse.
Leegid peatusid ja tuletõrje jõudis õigel ajal kohale.
Otsustasime, et ei istuta uut metsa,
vaid jälgime taimestiku loomulikku uuenemist maastikul.
Kohalik Jeruusalemma mänd taastub seemnetest.
Puud nagu raudtamm, pistaatsiapuu ja maasikapuu taastuvad juurtest.
Kohtades, kus puud ajavad võrseid, pole uusi puid istutada vaja.
Harvendame uut taimestikku ja loomulikku floorat
vastavalt vajadusele.
Enamus põlengupiirkonnast taastub loomulikul teel.
Meie ülesanne on seda suunata.
Plastsilindrid on minikasvuhooned,
mis arendati välja Inglismaal ja Austraalias.
Võtsime need siin kasutusele.
Suvel tagab see taimele jahedama ja niiskema keskkonna.
Esimese suve lõpul sirutub taim silindrist välja
ja plastmassi võib eemaldada.
Kahe aasta pärast muutub ka tugikepp ebavajalikuks
ja taim saab omal jõul hakkama.
See kiirendab taimede kasvu.
2013. aasta talve tavalisest rikkalikumad sademed
on puude uuenemist kiirendanud.
Talv on olnud väga hea.
Karmeli piirkonnas on igaaastane sademete hulk 500-550 mm.
Saavutasime selle määra pea täielikult juba veebruari algul.
Iga sellele järgnenud vihm on vaid boonuseks.
Kuigi märgid on julgustavad, läheb veel palju aega,
enne kui Karmel täielikult taastub.
Mets taastub täielikult 30-40 aasta pärast.
Põlengus hävinud puud olid 30-50-aastased.
Näeme seda kohtades, kus puud ära ei põlenud.
Läheb kaua, enne kui mets kasvab täisealiseks
ja meelitab inimesi taas matkama.
Metsa kuju näeb juba viie aasta pärast.
Puude varjus saab istuda aga alles 30 - 40 aasta pärast.
Metsakaitsjad on kasutanud olukorda
ja püüdnud rikastada mäge uute puuliikidega.
Nad tahavad istutada ka viljapuid, mis mäel iidsel ajal kasvasid.
Taimed kaitstakse taraga ja nõlvadele lastakse lambakarjad,
kes söövad konkureerivat alustaimestikku.
Maastikupõlenguid on olnud ja saab tõenäoliselt olema
iga paari aasta tagant.
Metsakaitsjad jätkavad siiski kallite puude eest hoolitsemist.
Meie organisatsiooni välitöötajad on oma tööle pühendunud.
Välitöö, looduses liikumine ja metsad on meile olulised.
Meile väga meeldib meie töö, kuigi selle tulemusi pole kohe näha.
Öeldakse, et metsauuendaja istutab metsa oma lapselastele.
Näeme algust, kuid vähesed jõuavad oma eluajal
näha täiskasvanud puid ja kõrget metsa.
Peame olema kannatlikud ja armastama oma tööd.
See on pika perspektiivi töö.
Karmeli läänenõlvakul asub noorteküla Yemin Ord.
Noorteküla rajati 1950-ndatell vastu võtma ja toetama
Iisraeli kolinud juudi noori.
2010. a põlengu tõttu tuli elanikel kodudest evakueeruda.
Kümmekond noorte ja personali eluhoonet
hävisid põlengus täielikult.
2013. a veebruaris käisime uurimas, kuidas noortekülal läheb
ja kohtusime selle juhataja Benny Fisheriga.
Yemin Orde on noorte immigrantide kasvatuslik kogukond.
Nagu lippudest on näha, meil on noori paarikümnest riigist:
SRÜ riigid, Etioopia, Brasiilia...
Nad kuuluvad immigratsioonikriisi kannatavasse rahvastikuossa.
Neil ja nende vanemail on raskusi keele ja kultuuriga.
Raskused viivad tihti problemaatilise käitumiseni.
Meie noortekülas toetatakse ning juhendatakse neid ja nende õpinguid.
Noorte arenguaastaile luuakse sisu,
mis neid Iisraeli ühiskonnas edasi kannab.
Täna annab Yemin Orde noorteküla kasvandik,
Etioopia immigrant Shimon Salomon, rahvasaadikuvande.
See näitab, et kõik on võimalik.
Tulekahju tekitas noortekülas murrangu,
mis puudutas nii noori kui nende juhendajaid.
Vaatame 60 aasta kaugusele ette, kuid elame tänases päevas.
Minu elus toimus siin murrang, mis oli kahtlemata traumaatiline
ja jättis valusad armid.
Siin ei kaotanud keegi siiski elu.
Kannatada said elumajad, kuid neis elasid noored.
Paljud kaotasid tähtsaid fotosid.
Ühes majas elasid SRÜ riikidest saabunud orvud.
See oli nende ainus kodu.
Mälestuste kaotamine jätab armid, mis nõuavad hoolitsust.
Asjad tuleb õigesti reastada ja näha, mis jäi alles.
Oleksime võinud jääda leinama hävinud varemeid.
Peredki kaotasid kodusid ja lastel tekkisid sümptomeid.
Olukord on keerukas, kuigi me ei koge seda enam nii valulikult.
Teiega rääkides, meenub mulle taas olukorra pinge.
Oleme saanud jõudu sõpradelt, toetajailt ja kodanikelt.
Küla välimus on täielikult muutunud.
Tahtsime luua kiiresti rohelise keskkonna,
et noored ei tunneks end elavat otsekui hävingu mälestusmärgil
või ehitusplatsil.
Püüdsime jätkata argirutiini võimalikult tavapäraselt.
Vaatame ettepoole.
Juhtum oli kindlasti pöördeline ja mäletame seda eriliselt
Yemin Orde päevana, mil veedetakse meie küla naasmise aastapäeva.
See on tänupäev, mil mõtiskleme, kes me oleme,
mis on meie kogukonna olemus ja panus Iisraeli ühiskonda.
Nüüd kui oleme esiplaanil, peab meil olema mingi sõnum rahvale
ja inimestele tervikuna.
Yemin Ordel on sõnum.
Shagao Mekonen oli küla rabi ja noortejuht.
Ta elas seal naise ja viie lapsega mitu aastat.
Kohtusime temaga kahe aasta eest, kui tuli oli hävitanud tema kodu
ja kogu varanduse.
Ta ei ela enam külas, kuid töötab endiselt selle noortega
ning aitab neil luua ja säilitada suhteid vanematega.
Mäletan väga selgelt päeva, kui küla juhataja helistas ja ütles,
et mu maja oli maha põlenud. Seda on võimatu unustada.
Shagao leidis lohutust kunagi kuuldud loost.
Lugu räägib juudikogukonnast kuskil Venemaal.
Ühe mehe kodu oli maha põlenud.
Kui inimesed tulid teda kodu ja varanduse kaotuse tõttu lohutama,
leidsid nad ta tuhahunnikus naeratamas.
Inimesed tulid lohutama leinajat, kuid too oli hoopis rõõmus.
- Mis sa naeratad? Tulime sinuga koos leinama.
- Ainult mina suudan seda mõista.
Seni istusin nelja seina vahel,
nüüd näen enda kohal taevalaotust.
See on vana lugu. Põlengu järel meenus see uue hooga
ja jäigi mu sisse.
Tuleb vaadata välja- ja ülespoole, mitte ainult seda, mis minuga juhtus.
See juhtus. Lähme edasi.
Põlengujärgne aeg oli Shagao ja tema pere jaoks raske.
Meist said nomaadid. Vahetasime elukohta kuus korda.
Kui lõpuks oma korteri saime, venis ka sinna sissekolimine.
Elasime seitsmekesi kahetoalises karavanelamus,
ilma elutoa ja millegita.
Meile näidati, et head asja tasub oodata.
Teel oli mitu keerdkäiku ees.
Kuigi käin praegu noortekülas vähem,
teeb endise kodu nägemine haiget.
Kuigi maja pole, käin seda ikka tervitamas.
Elasin seal 11 aastat.
Mõned minu istutatud puud jäid alles ja kasvavad edasi.
Kõnnin kuidagi automaatselt kodu poole,
kuigi kunagi pärale ei jõuagi.
See on mingi protsess, mis minus käärib.
Ka jutus naasen iga päev mahapõlenud kodu juurde.
Räägin sellest ja kordan oma lugu, kui kohtan noori.
See kõik annab jõudu ja viib protsessi edasi.
Põlengu järel küsisime Shagaolt,
miks Jumal sel tema meelest juhtuda lasi.
Siis polnud tal veel selget vastust.
Nüüd, kaks aastat hiljem, on ta tasapisi mõistma hakanud.
Jumalal on oma teed. Meie, inimesed, peame oma osa tegema.
Vahel ta viib meid põhja, et mõistaksime oma olukorda.
Sealt peame ülespoole pürgima.
Me ei saa jääda auku ja üha sügavamale vajuda.
Kõigeväeline raputab meid ja õhutab olukorda revideerima.
Ma ei räägi kellegi teise nimel,
kuid mulle ja mu perele rääkis Jumal just seda.
Mul oli aeg jätta see paik ja liikuda edasi.
Iisraeli kolimisest peale elasin peamiselt vaid Yemin Ordes,
nii õpilase kui juhendajana.
Olin siin oma ülesande täitnud ja pidin leidma uusi kohti.
Kogesin seda märgina, et minu aeg on käes.
Kui Shagao oma lugu räägib,
näitab ta ainsat põlengus säilinud lehekülge Piiblist.
See on osa Sefanja raamatust
ja sobib imetabaselt kokku sellega, mis temaga juhtus.
Mu kodu põlengus pääses vaid kaks Piibli lehekülge.
See oli kõik, mis mu suurest raamatukogust järgi jäi.
Räägin seda üha uuesti ja uuesti. Siin seisab:
"Isegi mitte nende hõbe ja kuld ei suuda neid päästa
Issanda vihapäeval: tema püha viha tules hävib kogu maa,
sest lõpu, jah, äkilise ehmatuse valmistab ta kõigile maa elanikele."
Kõik, mida oleme kogunud, ei aita meid, kui tuli hävitab.
See sõna jäi mulle tulekahjust järgi.
Teiselt lehelt leiab ka midagi lootusrikkamat:
Otsige Issandat, kõik alandlikud maal kes te teostate tema õigust!
Otsige õiglust, otsige alandlikkust, ehk leiate varju Issanda vihapäeval!"
Kui palume, siis Issand annab meile.
Tuli põletas meilt midagi ära. Nüüd peame paluma.
Tänu Jumalale, saime vihma.
Juhtus minuga, mis juhtus, kuid olen saanud oma kodu.
Mul endal oleks see aega võtnud. Aasta pärast põlengut sain oma kodu.
Tunnen, et need on omavahel seotud.
Räägin seda madalusest ja alandlikuna, kuid usun,
et Jumala teod on õiged.
Tõlge: Monika Jaaguri