IISRAEL RÄÄGIB
2013. a 22. jaanuaril toimuvad Iisraelis parlamendivalimised.
Tänases saates tutvume Iisraeli valimiseelse poliitilise maastikuga.
Iisraelis on tavaliselt kaks suurt ja arvukalt väikseid parteisid.
Suurim parempartei on Likud,
mida esindab praegune peaminister Benjamin Netanyahu.
Selle suurim rivaal on Tööpartei, mida juhib Shelly Yechimovich.
Professor Abraham Diskin on uurinud Iisraeli poliitikat
juba 40 aastat.
Ta õpetab Jeruusalemma Heebrea Ülikoolis riigiteadust.
Ta on töötanud üle 10 aasta ka Valimiskomisjoni statistikuna.
Iisraeli paremtiival on parteisid, kelle seisukohad julgeolekupoliitikas
ja Iisraeli-araablaste konfliktis on veidi karmimad.
Osad on religioossed parteid.
Vasaktiival on parteisid,
mis toetavad rahulikumat välis- ja kaitsepoliitikat.
On ka araablaste parteisid.
Selline on üldpilt.
Iisraelis on 12 parteid, nii et jagunemine pole üheülbaline.
Keskseim ja suurim parempartei on Likud.
Sellest vasemal oli tugev tsentristlik partei Kadima,
mis sai eelmistel valimistel kõige enam hääli.
Nüüdseks on see siiski lagunenud.
Mõnede tsentristlike ja Tööpartei vahel käib võitlus
mõõduka poliitika osas.
Iisraelis on väga tüüpiline mitmeparteisüsteem.
Soome ja Iisraeli parlamendid on üsna sarnased.
Meilgi on mitmeparteisüsteem ja proportsionaalne valimissüsteem.
Erinevalt Euroopast on Iisraeli valimiste põhiteemaks
välis- ja julgeolekupoliitika.
Selles küsimuses paremtiival asuvad parteid
on loomult konservatiivsed.
Mõõdukama julgeolekupoliitikaga parteid on tavaliselt
pigem sotsiaaldemokraatlikud või liberaalid,
selle ameerikalikus tähenduses.
Vasakpoolne Tööpartei vastab teiste maade Labour
või sotsiaaldemokraatlikele parteidele.
Religioossete parteide ja Likudi sotsiaal- ja majanduspoliitika
on samuti parempoolsem.
See on tüüpiline ka Euroopas.
Siin pole sotsiaal- ja majandus- poliitika otsustavaks teguriks,
kuna riigi julgeolek on alati ohus olnud.
Soomele mõeldes arvan, et sealgi on SDP sarnase partei
välis- ja julgeolekupoliitika mõõdukam.
Kui õigesti mäletan oli Soomes 2. Maailmasõja ajal partei nimega IKL
mis oli paremradikaalne ka majandusküsimustes.
Suurim erinevus meie poliitikas on asjade tähtsusjärjekord.
Pärisime Jeruusalemmas Machane Yehuda turul
tavakodanike valimishuvide järele.
- Mis on valimiste põhiteemad?
- Majandus- ja ühiskondlikud küsimused
ja kindlasti julgeolek.
Kahjuks sõltub Iisraelis kõik sellest.
Tahame turvalisust ja rahu
ning heanaaberlikku elu ümberkaudsete rahvastega.
Minu jaoks on oluline ühiskondlik võrdõiguslikkus
kodanike ja parteide vahel.
Et poleks jagunemist vaesteks ja rikasteks
ega ebavõrdsust rahvusliku tausta või religiooni tõttu.
Samad õigused ja kohustused.
- Mis on sinu jaoks olulisim?
- Julgeolek. Elan Tel Avivis ja viimase konflikti ajal
kaotasin igasuguse turvatunde.
Õhuhäired ajasid mind kolme lapsega pommivarjendisse.
Kaotasin meelerahu ja ööune ning muutusin närvipuntraks.
Imetasin oma vastsündinud beebit.
Hormoonid läksid täiesti segi.
Minu jaoks on oluline julgeolek, paanikatubade ehitamine kortereisse
ja korralike varjendite ehitamine ka vanadesse majadesse.
Elan 50 aastat vanas majas ja varju leidmine oli raske.
Lisaks Palestiina terrorile on Iisraelil teisigi julgeolekuprobleeme
mis mõjutavad kindlasti ka valimistulemusi.
David Essing on kogemustega poliitikareporter,
kes on töötanud üle 30 aasta riiklikes tele- ja raadiokanalites.
Nüüd on ta netiuudiste Isracast peatoimetaja.
Meil oli äsja sõjaline operatsioon, mis järgnes kauakestnud raketitulele
Iisraeli tsiviilobjektide pihta.
Meil on sellest kõrini.
Iisraellased näevad araabiamaades toimuvat.
See pole Araabia kevad, vaid Araabia tsunami.
Vaatame selle tsunami järgset Lähis-Ida kaarti.
Egiptuses toetab pool rahvastikust Moslemivennaskonda.
Keegi ei tea, mis sellele praktikas järgneb.
Kas Egiptus muutub religioosseks diktatuuriks?
Lääs loodab selle demokratiseerumist.
Kairo Vabaduse väljakul toimuvad meeleavaldused president Morsi vastu.
Näeme, mis toimub Süürias.
Liibanonis on riik kokkuvarisemise äärel.
Iisraeli idanaabri Jordaania kuninga saatus on ebakindel,
kuna enamik Jordaania elanikke on täna Palestiina päritolu.
Seal võidakse nõuda kuningas Abdullah taandumist.
Olukord on väga ebastabiilne ja paljud iisraellased on mures.
Välis- ja julgeolekupoliitikas toetab enamik iisraellasi
kahe riigi lahendust.
Ometi ei usu enamik rahvast tõelise rahu võimalikkusse.
Läbirääkimisi palestiinlastega toetatakse,
kuid enamus ei usu, et PLO tegelikult rahu sooviks.
Viimase parlamendi ametiajal liikus Likud tsentri poole.
Nad külmutasid ehituse asundustes,
mida polnud teinud ükski varasem valitsus.
Asunduste laiendamine külmutati kümneks kuuks.
3 kuud pärast valimisi esitles peaminister Netanyahu
esimese Likudi esimehena Palestiina riigi loomist pooldavat seisukohta.
Ta toetas kahe riigi lahendust.
See ühtib tsentristlike ja vasakparteide seisukohtadega.
Arvamused ei erinegi nii palju.
Iisraelis on julgeolekuküsimused alati valimiskampaania keskmes.
Seekord otsustasid paljud parteid
keskenduda sotsiaal- ja majandusküsimustele.
- Kas sind huvitab poliitika?
- Vägagi huvitab.
Kes tuleb võimule? Kes juhib riiki?
Kes siit karide vahelt välja tuleb?
Iraani oht, Egiptus, Süüria.
Kõik see valmistab meile hetkel suurimat muret.
- Kas sotsiaal- ja majandusküsimused mõjutavad valimistulemusi?
- Kui riigi olemasolu on ohus,
siis sotsiaalküsimuste eest hoolitsemine palju ei aita.
Mis kasu meil sest on, kui kodanike turvalisus pole tagatud?
Rahval tasub aru pähe võtta.
Kõik need uued parteid ... nagu Yair Lapid.
Ta on küll kena mees, kuid me pole Ameerika.
Tuleb toetada kas paremparteisid või vasakparteisid;
kas Likudi või Tööparteid.
Väikeste parteide puhul lähevad hääled kaotsi.
- Kas sind valimised huvitavad?
- Varasemast vähem.
Oleme juba väsinud
ja tüdinud poliittõusikutest, kes tulevad ja lähevad.
Alati leidub uusi areenilepürgijaid, sõltumata sellest,
kas nad sobivad poliitikasse või ei.
Nad näevad selles toimetulekuvõimalust või midagi muud.
- Mis teemad sulle valimiste eel kõige tähtsamad on?
- Haridus- ja sotsiaalteemad.
- Kas sobiva partei oled leidnud?
- Jah. Tööpartei tundub hetkel sobiv.
Selle poliitika on kõige lähemal minu jaoks olulistele teemadele.
Seekord osutuvad Tööpartei teemad ehk kõige olulisemaiks.
See on partei uue juhi Shelly Yehimovichi eesmärk.
Tema poliitika sarnaneb Põhjamaade ja Euroopa sotsiaaldemokraatiale.
Ta pöörab tähelepanu eelkõige Iisraeli keskklassi olukorrale.
Viimastel aastatel on Iisrael muutunud sotsialistlikust riigist
üha enam kapitalistlikumaks.
Räägitakse ka sigakapitalismist.
Pärast 2011. a suve suuri rahvaproteste
on Yehimovich ja Tööpartei liikunud selle laine harjal.
Ta püüab tõsta seda teemat tulevaste valimiste põhiküsimuseks.
Usun, et valimiste tulemused sõltuvad sellest, kas see õnnestub.
See on alles lahtine.
Likudi toetajad on peamiselt väikese sissetulekuga
sefardi päritolu maaperifeeriate elanikud.
Likud on siiski tegelikult kapitalistlik partei.
Shelly Yehimovich püüab võita Tööparteile hääli
traditsioonilistelt paremparteide toetajatelt.
See on väga raske ülesanne.
Teda on kritiseeritud selle eest, et ta pole öelnud midagi
Lähis-Ida poliitilise ja sotsiaalse olukorra kohta.
Ta ei tee seda,
sest kui ta hakkab rääkima naasmisest 1967. a piiridesse,
need väikse sissetulekuga elanikud ei hääleta tema poolt.
Nad pööraksid kohe selja.
Ta püüab seda teemat vältida ja keskenduda majandusküsimustele.
- Kus on rahvuslik ausus?
Kus on patutunnetus selle suhtes, mida olete riigile põhjustanud?
Süüdistad Kadima esindajaid selle eest, mida nad maailmas räägivad.
Miks süüdistada Kadimat, kui teie peaminister ...
- Rahvasaadik Noked!
Väiksemate parteide seas tõusevad esile
erinevad religioossed parteid, keda toetab ca 20% rahvast.
- Mis teemad sinu jaoks tähtsad on?
- Rahvusreligioossed tahavad säilitada Iisraelimaa terviklikkust.
Haredi juutidele on tähtsaim sõjaväeteenistuse teema.
Religioossed toetavad automaatselt paremparteisid.
Loodetavasti saame tugeva parem-religioosse rinde.
- Kas oled leidnud oma väärtustele vastava partei?
- Tavaliselt hääletame seda parteid, mida meie rabid soovitavad:
kas sefardi, aškenazi või rahvusreligioosset parteid.
Me ei küsi küsimusi ega uuri midagi.
- Milliseid valimistulemusi ootad?
- Ootuste kohaselt võidab valimised paremtiib.
Me ei pane kogu lootust neile, kuid sellised on prognoosid.
Anname neile mandaadi ja poliitilise võimu.
On olnud olukordi,
kus ultraortodokssetel parteidel on olnud võtmeroll.
Tihti on valimistulemus parem- ja vasaktiiva vahel peaaegu viigis.
Siis on haredi parteid kaalukeelena otsustanud,
kumb partei võimule saab.
Ultraortodoksne Shasi partei hoiab pea alati Likudi poole,
kuna saab tavaliselt tugeva toetuse oma asutustele.
Iga riigi poliitikal on omad eripärad.
Soome parlamenti on pääsenud sportlasi, eriti talisportlasi
ilmselt rohkem kui üheski teises riigis.
Iisraelis on religioossed parteid.
Minu meelest on nende positsioonis toimunud muutusi.
Iisrael ei ole siin niivõrd erandlik.
Näiteks Hollandis on alati olnud religioosseid parteisid.
Nad on saavutanud Iisraelist palju tugevama positsiooni.
Religioossed parteid ühinevad tavaliselt paremtiivaga.
Judaismi ja rahvusaadete vahel on selge seos.
Rahvusaatelistel parteidel on lähedasem suhe religiooniga.
See ei kehti üksnes Iisraelis.
Saksa konservatiive nimetatakse kristlikeks demokraatideks.
Baieris kannab see nime Kristlik-Sotsialistlik partei.
See ei ole üksnes Iisraeli ilming.
Tavaliselt ei võeta arvesse,
et religioossed parteid võivad leevendada kriisiolukordi.
Olukordades, kus paremtiival on puudunud enamus,
on religioossed parteid ühinenud vasaktiivaga.
Nii oli pea kõikides valitsustes enne 1977. aastat.
Seda on juhtunud ka hiljem.
Kuidagi on saanud kombeks rääkida religioossetest parteidest halba.
Öeldakse, et nad kasutavad oma positsiooni ära.
Minu meelest ei vasta see päris tõele.
Iga valimiskampaania suurküsimus on, kas toetajad tulevad valima.
See mõjutab märgatavalt tulemusi ja parteide positsioone.
Iisraelis on poliitiline aktiivsus palju suurem
kui enamikes teistes riikides.
Mõnedel viimastel valimistel on osalusprotsent ületanud 60%.
See pole kõige suurem arv, kuid see on veidi eksitav.
Umbes 10% hääleõiguslikest isikutest ei saa praktikas hääletada,
kuna elavad välismaal.
Tegelik osalusprotsent on niisiis üle 70%.
See on juba kõrge arv.
Samas ollakse Iisraelis poliitikute tegevuses väga pettunud.
Seepärast on valimistel osalemine vaid 70, mitte 80% nagu varem.
Juhtun olema see isik, kes uurib valimispäeval
valimiskomisjoni jaoks osalusprotsenti.
Ma ei ole kindel, kuid oletame, et osalusprotsent ei tõse.
Inimesed on poliitikuis pettunud.
Parlamendiliikmete ja ajakirjanike vahel käib võistlus,
keda avalik arvamus vähem hindab?
Rahvasaadikuid eriti ei austata.
Süsteem soosib erinevaid koalitsioone ja kokkuleppeid.
Need sunnivad parteid tihti oma põhimõtetest kõrvale kalduma.
Poliitikuid Iisraelis väga kõrgelt ei hinnata.
Iisraelis peavad valijad otsustama peamiselt Likudi julgeolekukeskse
ning Tööpartei majandus- ja ühiskonnakeskse valimissõnumi vahel.
See, kuidas Netanyahu tegeles viimase Gaza kriisiga,
teenis Iisraelis lugupidamist.
Teda toetasid kaitseminister Ehud Barak
ja 9 ministrist koosnev foorum, sh Benny Begin ja Dan Meridor.
Iisraellaste meelest tegeleti kriisiga hästi
ja vastavuses ohu suurusega.
Avalikkus nõudis raketitule tõttu jõulist tegutsemist.
Netanyahu teenis kõrgeid punkte.
Tal on ka palju kogemusi.
Vasakpoolsel Shelly Yechimovichil puudub igasugune valitsuskogemus.
Tal pole olnud üheski ministriametis.
Likud küsib, kas Yechimovich suudab peaministrina
võtta varahommikul vastu kõne armeejuhatuselt
ja teha vajalikud otsused?
Shelly Yechimovichi vastu esitatakse just see küsimus.
Arvan, et julgeolek on endiselt otsustav faktor.
Yechimovichil võib õnnestuda suurendada Tööpartei toetust,
kuigi ehk mitte algaastate tasemele.
Näib, et järgmise valitsuse moodustab Netanyahu.
Tõlge: Monika Jaaguri