IISRAEL RÄÄGIB
Üks 2012. aasta suve kuumemaid teemasid Iisraelis
on olnud ultraortodokssete ehk haredi noorte sõjaväeteenistus.
Enamik haredi noormehi saab sõjaväest vabastuse.
Küsimusega on tegeletud riigi loomisest peale.
Viimastel kuudel on see taas uudistekünnise ületanud,
kui Ülemkohus märkis, et parlament peab selle ümber korraldama.
Kuigi Iisraeli religioossed parteid on väikesed,
on neil üsna suur mõjuvõim.
Seni on neil õnnestunud takistada
haredi'de ühtset armeeteenistust puudutava seaduse vastuvõtmist.
Zachar Ilan on kogenud reporter.
Ta on tegelenud 20 aastat haredi kogukonna küsimustega.
Hetkel juhib ta Hidush Instituuti,
mis võitleb Iisraeli ühiskonna võrdõiguslikkuse eest.
Hidush Instituudi andmeil ei teeni seitse kaheksast haredi noorest
hetkel sõjaväes.
Sellel on ajalooline põhjus.
1948. aastal riiki rajades tegi Ben Gurion lepingu,
mille järgi tollased 400 yeshivaõpilast
said praktiliselt vabastuse armeest.
Haredi kogukonna suure sündimuse tõttu laieneb see leping
suurele hulgale noortele.
Alates riigi alustamisest on kogu Iisraeli rahvas kasvanud 1200%.
Kokkuleppe alla käiv rahvastik on kasvanud ca 13 000%.
Haredid ise seletavad armee- teenistusest vabanevate suurt arvu
aateliste põhjustega.
Nende nägemuse järgi tagab Toora õppimine Iisraeli julgeoleku
armeeteenistusest palju paremini.
Tõeline põhjus, miks haredi juhid on nii rangelt
yeshivatudengite armeeteenistuse vastu, on hirm,
et armees võivad nad erinevate mõjude tõttu haredi usust loobuda.
Noored tahetakse jätta võimalikult kauaks kaitstud keskkonda,
et neil ei tekiks muid ideid.
Armeest pääsemiseks peab haredi mees pidevalt yeshivas olema.
Algul käiakse poissmeestele mõeldud nn Suures yeshivas.
Pärast abiellumist siirdutakse Kolel-yeshivasse.
Armeeteenistuse edasilükkamise kritiseerijate väitel
ei õpi kindlasti enamik õpilasi terve päeva,
vaid tegelevad kõige muuga.
Kui Toora õppimine on tõesti nii tähtis,
miks lastakse noortel lihtsalt olla, ilma armees käimata.
Hinnangud tegelike õpilaste arvu kohta on väga erinevad.
Sel nädalal kuulsin, et isegi 70% ei õpi tõsiselt.
Arvan, et see on liialdatud,
kuid kindlasti 20-30% yeshiva- tudengeist on seda vaid nime poolest.
Ultraortodokssete juutide kogukond järgib elus üldiselt rabide juhiseid.
Seni on rabid õhutanud noori armeeteenistusest keelduma.
Väike osa haredi noori on siiski teeninud erilistes,
nende vajadustele vastavais üksustes.
Ariel Derri juhitud religioosne kodanikuliikumine
toetab neid haredi noori, kes tahavad armees teenida
ja kuuluda Iisraeli ühiskonda.
Varem on ta töötanud mõnede ministrite nõunikuna
ja juhtinud Jeruusalemmas usulist haridusasutust.
Haredid on väga unikaalne kogukond terves maailmas.
Neile tähendab Toora õppimine pühitsetud väärtust.
Mõtlen siin päev läbi õppimist.
Usume, et maailm püsib püsti tänu nendele meestele,
kes istuvad yeshivades ja õpivad Toorat.
Ülikooliõpingute eesmärk on akadeemiline uurimustöö
ja amet, mis garanteerib elatise.
Yeshivades õpitakse õppimise enda pärast.
Iga hetk tuleb selleks kasutada.
Kõik, mis õppimist segab, on yeshivatudengile keelatud.
Armee ei suuda garanteerida õpingute järjepidevust
ega maailmavaate ja elustiili säilimist.
Usume, et Toora õppimine on Iisraeli riigile oluline eetiline,
rahvuslik ja ajalooline väärtus.
See on oluline ka riigi julgeoleku perspektiivist,
kuna Toora õppimine tagab Iisraeli rahva säilimise erilise rahvana.
Vastasel juhul oleks see vaid üks rahvas teiste seas.
Selle unikaalsus põhineb Tooral.
Küsisime Jeruusalemma elanikelt,
mis nad arvavad ultraortodokside sõjaväeteenistusest.
- Nad peavad teistega võrdselt oma kohust täitma;
kui mitte armees, siis vähemalt tsiviilteenistuses.
- Kes õpib, olgu yeshivas. Teine lugu on nendega, kes ei õpi.
- Haredid naudivad meie maal võrdõiguslikke õigusi
ja pole põhjust, miks nad ei peaks armees teenima.
Minu jaoks on armee iseenesestmõistetav.
Varasemad põlvkonnad on jätnud mulle riigi ja nüüd on minu kord.
- Nad peavad teenima, kuna on kodanikud, nagu teisedki.
Neil on kõik õigused ja seega peaks olema ka kohuseid.
- Haredisid pole vaja armeesse võtta.
Igaühel on oma ülesanne ja on parem nad rahule jätta.
Mõned peavad keskenduma usu harrastamisele.
Ma ei usu, et nad armeesse sobiksid.
Armee vajab julgeid noori.
Loodetavasti on neid ka ilma haredi'deta piisavalt.
- Toora õppija annab riigile rohkem kui see, kes teenib sõdurivormis.
Need, kellele Toora on ettekäändeks laisklemisele ja pelgupaik
ühiskondlike kohustuste eest, saagu armeest oma õppetund.
Sõjavägi räägib pidevalt haredi'de teenistusse võtmisest,
mis on uus asi.
Haredi'de teenistust on raske korraldada,
kuna nad ei teeni koos naistega.
Armee on need väljakutsed siiski käsile võtnud
ja ajab haredi'de teenistusse võtmise asja.
On avastatud fakt, et kui 13% kutseealistest
on praegu yeshivatudengid, kes ei astu teenistusse,
siis kooli alustavate laste seas on haredisid juba 26%.
Armee kardab, et ilma haredideta pole 13 aasta pärast enam sõdureid.
Seepärast peab armee hakkama mobiliseerima ka haredisid.
Muidu ei jätku relvajõududes piisavalt sõdureid.
Kuna suur hulk haredi noori armeeteenistust ei soorita,
mõjutab see lisaks armeele ka paljusid teisi asju.
Nad ei lähe armeesse, kuid ei osale ka tööelus.
Teenistusest vabastamise lepingu järgi peavad nad yeshivas olema.
Suure rahvastikurühma puudumine tööturult
tekitab Iisraeli majandusele suurt kahju.
60% haredi meestest ei käi tööl.
Mitte kuskil maailmas pole sellist olukorda,
kus enamik meestest ei käi tööl, vaid õpib.
Meie majanduseksperdid on endiselt arvamusel,
et kui haredid endise kiirusega paljunevad ja kui 60% neist
ei osale endiselt tööturul, kukub Iisraeli majandus kokku.
Nad kardavad, et meie majandus langeb 3. maailma tasandile.
Nõue haredi meeste ühtse armee- ja tööelus osalemise suhtes
ei ole vaid võitlus võrdõiguslikkuse ja ühiskonnaeetika eest.
See on võitlus Iisraeli tuleviku ja sionismi saavutuste säilitamise eest.
Iisraeli poliitladvik on vältinud teema käsitlemist juba aastakümneid.
Märgid viitavad sellele,
et ka praegusel valitsusel ei õnnestu vajalikku muutust tuua.
Ariel Deree sõnul on küsimuse suhtes toimunud muutusi haredide seas.
Astusin sõjaväkke 1993. aastal.
Olin tookord suur erand.
Haredi sõdurid rõivastusid enne puhkusele minekut tsiviilrõivaisse.
Täna võivad haredi sõdurid kõndida püstipäi.
Nad võivad rääkida avameelselt, et teenivad armees.
Teenistuslaste arv on endiselt väike; 2500 mullu.
Suund on õige, kuid edenema peab ettevaatlikult.
Haredi ühiskond on loomu poolest vastu suurtele muutustele.
Muutus peab tulema järkjärgult ja kogukonnaga koostööd tehes.
Kui rahvastik kasvab, kasvavad ka selle vajadused
ja eristuvad ka vastava rahvastikugrupi sees.
Tekib rühmi, mis otsivad uusi teid.
Meie meelest on võimalik kaitsta haredi kogukonna unikaalsust
ja arendada samas selle vajadustele vastavaid teenistusviise.
Ka tavainimesed mõtisklevad, kuidas olukorda lahendada.
- Igaüks tehku nii, kuidas tahab.
Nemad õpivad Toorat, kui mina mängin jalgpalli.
Neil on omad asjad.
Juudina hindan nende usuharrastusi.
Ise olen ilmalik ega mõista Toorat.
Ometi aktsepteerin nende tahtmist.
Kõik peaksid siiski armees teenima.
See tuleks ühtlustada.
- Hiljaaegne tähelepanu on liigutanud midagi nende teadvuses.
Vähemalt väike osa on mõistnud, et midagi on neil valesti.
Mõned on astunud tsiviilteenistusse.
Loodetavasti teadlikkus levib ja muutus lähtub neist endist.
Seegi on juutide väärtus ja veel kõige olulisem.
- Kindlasti on alati haredisid, kes armees teenima ei hakka.
Vabastatute arv on siiski lubamatult suur.
Peaminister teeb targalt, kui kohustab haredid teenima.
- Loodetavasti suudetakse olukorda muuta.
Nad hoiavad siiski visalt kinni oma eluaegsest õppimisest.
Nende meelest lahendab see kõik.
- Seegi on oluline, kuid palvetada võib ju sõjaväebaasiski.
Sõjaväes on palju religioosseid juute.
On Nahal haHaredi üksused ja teisigi võimalusi.
Kui neile tehakse baasi sünagoog ja yeshiva, on see võimalik.
Haredi'de hulgas on paljusid, kes läheksid yeshivast
meelsasti sõjaväkke ja tööle, kui seda ühiskondlikult aktsepteeritaks.
Iisraeli heaoluriik võimaldab venitatud yeshivaelu,
kuna sotsiaalhooldus pakub teistsuguseid toetusi.
Ometi elatakse vaesuse piiril.
Paljud tahaksid elada paremini, mitte vaesuses virelda.
Praegu maksab armeesse ja tööle minev haredi mees
selle eest kõrget sotsiaalset hinda. See nähtub inimeste suhtumisest.
Neil võib olla raskusi lapse haredi kooli panemisega.
Kui teenistus muutuks haredi ühiskonnas normatiivseks,
läheksid paljud ilmselt meelsasti armeesse.
Suurel avalikkusel on oma jõud.
Altpoolt tulevail häältel on mõju.
Otsustajad ja suunamäärajad, nii poliitikas kui mujal,
peavad kuulama avalikkuse arvamust.
Haredidel on karm hierarhia ja otsustamine kuulub rabidele.
Me ei püüa seda kõigutada.
Paljud otsivad siiski oma olukordadele lahendusi.
Toon isikliku näite.
Kui ise 1999. aastal ülikooli läksin,
oli riigi ülikoolides kokku ehk 100 haredi tudengit.
Nüüd on neid juba 7300.
Nad tahavad olla psühholoogid, arstid ja juristid
või tegutseda ärialal.
Rabid pole suutnud sellele vastu seista.
Loomulikult toimub see kõik haredide elustiili raames.
Selle kõrval, et austame rabisid ja nende arvamust,
kuulame ka ühiskonnast tõusvaid vajadusi ja otsime sobivaid lahendusi.
Paljud noored otsivad lahendusi.
Vahetult enne armeesse astumist pakub Magen Shaul'i yeshiva Nokdim'is
noortele aastat eluväärtuste uurimiseks ja järjestamiseks.
Mis on kasulik ja sobiv, mis on väärtuslik ja ihaldusväärne.
Siin Juuda kõrbemaastikus ühiselu ja -retkede kõrval
keskenduvad õpilased sügavamale Toora õppimisele
ja selle sobitamisele igapäevaellu.
Sõjaväeteenistusse suhtumine toob esile erinevused
Iisraeli religioosse rahvastiku kahe suure põhirühma vahel.
Haredi kogukonna kõrval on riigis teine suur grupp,
mida nimetatakse rahvus- ehk sionistlik-religioosseks suunaks.
See suund peab sõjaväeteenistust religioosse kohusena.
Rahvusreligioossete noorte sõjaväkke astumine on ligi 100%-line.
See on enam kui riigi sekulaarse rahvastiku armeeosalus.
Rabi Itamar Cohen juhib armeeks valmistavat keskust,
mis asub Jeruusalemma lähedal Nokdimis.
See on mõeldud armeesse astuvaile religioossetele noortele.
Religioosne rahvastik jaguneb kahte põhirühma.
Riigi sündides, või juba sionistliku liikumise algul,
asetas suur osa ortodoksi juute end sellest väljapoole.
Nad ei tahtnud olla Iisraeli riigi rajamise
ega rahva naasmise juures oma maale.
Sellel on kaks peamist põhjust.
Nende arvates on riigi rajamine Messia, mitte inimeste ülesanne.
Lisaks juhtisid rahva naasmist maale sekulaarsed juudid.
Rabidel oli raske seda aktsepteerida ja sellega kaasa minna.
Minusarnased religioossed juudid nägid rahva naasmises
2000-aastase diasporaa järel märki lunastusest.
Nad otsustasid karastuda ja sellega ühineda.
Kui riik sündis, võtsid haredid passiivse hoiaku
ega ühinenud rahvuslike jõupingutustega.
Rahvusreligioosne rahvastik osaleb ühiskonnas
ja osaleb kõigis valitsust toetavates tegevustes.
Seda on selgelt näha armees, teenistussoovis ja aktiivsuses.
Religioonis, mida mina esindan, on Toora õppimine küll tähtis,
kuid tähtis on ka teenistus. See on religioosne kohus.
Peame need kaks kohust omavahel harmoniseerima -
Toora õppimise ja armeeteenistuskohuse.
Siia kuulub ka armeeteenistus.
Püüame seda teha ja usun, et see õnnestub meil üsna hästi.
Meil on erinevaid teenistusele eelnevaid võimalusi,
kus õpitakse Toorat ja valmistutakse heaks teenistuseks.
Minu meelest teeb rahvusreligioosne rahvastik Iisraeli ühiskonnale
suure teene.
On võimalik ühendada traditsiooniline judaism
ja modernne arenenud maailm, kaasa arvatud armeeteenistus.
Seisukohad erinevad selle poolest, et haredid peavad Toora õppimist pühaks.
See on kõigist väärtustest, ka riigist, kõrgem.
Kõigepealt Toora ja siis Iisraelimaa.
Teised religioossed juudid peavad neid võrdseks.
Siin ongi erinevus.
Austame mõlemaid ega esinda siin kumbagi.
Tahame aidata paljusid, kes tahavad osaleda,
teha tööd, elatist teenida ja osaleda riigis.
Ka rahvusreligioossed noored satuvad sõjaväes
oma elustiili raskendavaisse olukordadesse.
Üldjoontes on armee iseloomult sekulaarne.
Religioosne noor võib seal tegutseda, kuid atmosfäär on sekulaarne.
Religioossest taustast pärinev noor on sabati ajal silmtsi asjadega,
mis tema jaoks tähendavad sabati rikkumist.
Inimesed süütavad tule või teevad muud sobimatut.
Tal on oma mull, kuid üldiselt religiooni ei järgita.
Vahel võib esineda ka kokkupõrkeid.
Sabatireegleid mittetundev komandör võib paluda religioossel sõduril
teha midagi tema jaoks keelatut.
Need on pidevad dilemmad.
Rahvusreligioosne rahvastik võtab eeskuju Piibli aja juhtidest,
kes teenisid nii Jumalat kui kaitsesid ka oma maad.
Kahtlemata käisid algupärase judaismi kuvandi juurde inimesed,
kes lõid kaasa armee väesalkades.
Kuningas Taavet ja Mooses, kes olevat võidelnud Siihoni
ja emorlaste vastu.
Kuningas Saul ja prohvet Samuel pidasid sõdu.
Kõik Iisraeli rahva suurkujud kaitsesid ja vallutasid Iisraelimaad.
Kui täna on religiooni ideaaliks armeeteenistusest eralduv inimene,
on see omapärane ja Vanale Testamendile võõras.
See on 2000-aastase diasporaa tulemus, kui juutidel polnud maad
ega valitsust, mis oleks nõudnud ka relvajõudude ülalpidamist.
Sündis juut, kellel on vaid Toora ja religiooni õppimine.
See ei ole ideaalne reaalsus.
Piiblis oli Toorat õppinute kõrval alati sõdureid ja töörahvast.
Saja viimase aastaga on Iisraeli rahvast tabanud tragöödia,
mida pole esinenud 2000 aastat.
Holokaustis hävines Toora õppijate enamik
ja kogu Euroopas olnud Toora-maailm.
Kõik suured tooraõppijad ja judaismikeskused kadusid.
Iisraeli rahva kuldse keti jätkamiseks
tuli uuesti üles ehitada kogu tooramaailm.
Aktiivne päästetöö viis asja ehk teise äärmusse.
Tooramaailma ülesehitustöö nõudis palju aega ja energiat.
Võib-olla, kui aeg oleks teine ...
Hindame kõrgelt sõdureid.
Enamik haredisid hindab neid, kes teenivad armees
ja maksavad kõrget hinda.
Kuid nagu armees on õhujõud ja merevägi,
langevarjurid ja suurtükivägi,
peavad ka juudi ühiskonnas olema relvajõud ja tooraõpilased.
Selles ongi juudi rahva omapära.
Peab olema nii tegevus kui aade, nii mateeria kui vaim.
Tõlge: Monika Jaaguri