o
Se aiheutti alussa tiettyjä ongelmia.
Oli niitä, jotka sanoivat, että kristitty ryhmä toisi tänne
uskonnon harjoituksen.
Olimme ideologisesti ei-uskonnollinen kibutsi.
Asutuksessamme ei ollut edes synagogaa.
Nyt tänne tulisi uskonnollinen ryhmä; ja vielä kristittyjä.
Heitä oli kaikissa työpaikoissa; lastentaloissa, keittiössä,
lepokodissa, hedelmätarhoissa, kanalassa ja kaikkialla.
Vapaaehtoisten panos oli valtava.
He olivat hyviä työntekijöitä, aina valmiita auttamaan
ja vähään tyytyväisiä.
Suomi-kylän olosuhteet olivat vaatimattomat;
yhteiset suihkut ja käymälät, kuin sotilasleirissä ikään.
Minä pidin heistä heti kättelyssä, ja yhteys syntyi välittömästi.
He olivat vähän hämääntyneitä kaikesta uudesta ja erilaisesta.
Ystävällinen vastaanotto auttoi heitä avautumaan.
Vapaaehtoisille järjestettiin opetusta,
jaettiin yleistä tietoa kibutseista ja tehtiin
opastettuja retkiä ympäri maata.
Sopimuksen mukaan heidän piti päästä matkustamaan
ja tutustumaan maahan mahdollisimman hyvin.
Koin sen tärkeänä tehtävänä.
Ennen kuudenpäivänsotaa Israel oli hyvin pieni maa.
Eräs mielenkiintoinen retki heille oli käynti Jordanian puolella.
He vierailivat Beetlehemissä ja Jerusalemin Vanhassa kaupungissa,
jonne me israelilaiset emme voineet päästä.
He saivat kertoa minulle kohteista,
joissa itse en voinut vierailla.
-Mikä tämä on, puutarhako? -Puutarha. "Tarha"
Tämä on museo.
Puhuimme myös uskonnosta.
Vaikka en ole uskonnollinen ihminen, uskontoon liittyvät
asiat yleisesti kiinnostavat minua.
Kuuntelin ja halusin ymmärtää heitä.
Se oli tärkeää toimintaa ja kulttuuriteko suomalaisilta.
Heidän työnäkynään oli auttaa juutalaisvaltion rakentamisessa.
Heille se oli profeettojen ja Uuden testamentin näkyjen toteutumista.
Kun tapasimme teekupin ääressä, puhuimme uskonnosta
ja maailmankatsomuksen eroista.
Löysimme hyvän yhteyden.
He halusivat olla Luvatussa maassa, jossa Jeesus eli
ja josta kristinusko sai alkunsa.
Täällä olivat Jeesukseen liittyvät alkuperäiset paikat.
He pääsivät näkemään myös Jordanian puolella olleet tärkeät kohteet.
Henkilökohtaisesti arvostin sitä suuresti.
Mentaliteettimme oli erilainen.
Minä olen marokonjuutalainen ja luonteeltani hyvin avoin.
He olivat pidättyväisempiä.
Kun yhteys syntyi, tulimme hyvin toimeen.
Lauloimme israelilaisia lauluja.
Lauloimme aina, kun olimme yhdessä.
Vuori-ilma on kirkas kuin viini.
Männynpihkainen tuoksu
leijuu iltatuulessa,
ja kellot soivat.
Puun ja kiven horroksessa
näkee untaan
yksinäinen kaupunki,
jonka sydäntä halkoo muuri.
Jerusalem - kullan,
kuparin ja valon kaupunki.
Kaikille sinun lauluillesi
minä soin sävelinä.
Jerusalem - kullan,
kuparin ja valon kaupunki.
Kaikille sinun lauluillesi
minä soin sävelinä.
Pidin heistä hyvin paljon.
Jos nyt kuulisin, että on tulossa vapaaehtoisryhmä Suomesta, minä
ja monet muut olisimme iloisia.
Monet ovat jo edesmenneitä.
Meillä oli vahvat siteet, ja iloitsisimme suomalaisista.
Vieläköhän se tapahtuu?
Haluan lähettää rakkaat terveiseni, jos he sattuvat kuulemaan meitä.
Toivottavasti tapaamme ja kuulemme toisistamme hyviä uutisia.
Suomennos: Silja Bar David