Olen asunut Golanilla, Neve Ativin asutuksessa 30 vuotta.
Talvella pyöritämme hiihtokeskusta, kesällä hoidamme hedelmätarhoja.
Täällä on perhe ja koti, ja paikka on meille rakas.
Hiihtokeskus on perustettu tasan 40 vuotta sitten.
Täällä käy kahdenlaista väkeä.
Monet vierailijat tulevat katsomaan lunta, mihin heillä ei
ole juuri mahdollisuutta muualla.
Sitten ovat laskettelijat, joilla heilläkin on vain tämä yksi paikka.
Tämä on suhteellisen pieni keskus, jossa on noin 45 km reittejä.
Rajoitettujen talviolosuhteiden puitteissa pyrimme tarjoamaan
molemmille ryhmille heidän etsimiään matkailu- ja
talviurheilukokemuksia.
Olemme nyt keskuksen alimmalla tasolle, 1600 m:n korkeudella.
Hiihtokeskuksen ylin kohta on 2040 m:n korkeudella.
Tästä eivät näy harjanteen toisella puolella olevat rinteet hisseineen.
Laskettelukautemme on tosi lyhyt.
Nyt näyttää tulevan tavallista parempi vuosi.
Meillä on pieni hiihtokoulu, jossa on noin 30 hiihdonopettajaa.
Kun hiihtokeskus on auki, koko kansa ryntää tänne
ja opetuksella on paljon kysyntää.
- Tämä ei liene ainut ammattisi?
- Ei toki, mutta eihän tämä ole muuallakaan kokovuotinen työ.
Kesällä harjoitamme maanviljelyä ja matkailumajoitusta.
Mutta pääasia on talvi, ja laskettelu on paras liikuntalaji.
- Pitävätkö israelilaiset hiihdosta ja lumesta?
- Pitävät kovasti.
Tänään on vähän huono sää, mutta aurinkoisena päivänä
paikka on täpötäynnä ihmisiä.
- Mitä lumi tekee israelilaisille?
- Se on mahtava kokemus, kuten eurooppalaisillekin.
Meillä sitä on harvoin, joten se on vieläkin hienompaa.
- Mistä kaukaa tulit? - Jerusalemista.
Lähdimme matkaan kolmelta aamulla. Kerran vuodessa on tultava tänne.
- Millaista oli? -Ihan mahtavaa!
- Oletko hyvä laskettelija?
- No en, mutta alan jo oppia.
- Monettako kertaa olet täällä? - Kolmatta...muistaakseni...kyllä.
- Oletko edistynyt? -Kyllä, ihan selvästi.
- Mihin aikaan tulit tänne?
- Viideltä aamulla.
- Oletko tosissasi?
- Joo, vaikka ei ollutkaan jonoa.
- Heräsin klo 2.30, olin täällä kahdeksalta ja aloitin päivän
hyvällä fiiliksellä. Nyt olen lähdössä, ja kyllä kannatti.
- Otin vapaapäivän.
Töitä riittää aina, ja tällainen hieno mahdollisuus jää käyttämättä.
- Mistä olet kotoisin? - Haifasta.
- Milloin lähdit matkaan?
- Heräsimme viideltä ja lähdimme matkaan klo 6.
Matkalla sählättiin ruuhkissa navigaattorin kanssa, mutta
niinpä vaan päästiin perille.
Tieltä jo avautuu mahtava näky;
vihreyden keskeltä kohoaa äkkiä valkoinen vuori.
Se oli matkan arvoista.
- Lumi siis innostaa israelilaisia?
- Ketä ei innostaisi.
Suuren osan vuotta meillä on kuumaa, korkeintaan sadetta.
Lumi on mahtava juttu.
- Mikä toi sinut tänne?
- Ensinnäkin romantiikka. Äskeinen haastateltava on tyttöystäväni.
Mikään ei ole ihanampaa kuin luminen tyttöystävä.
Israelilaisia vetää lumi yhdisty- neenä mukavaan ajanvietteeseen.
- He näyttävät pitävän lumesta?
- Sitä on täällä niin harvoin ja vain tietyissä paikoissa.
Vesi on meille tärkeää, ja lumihan lopulta virtaa vetenä Kinneretiin.
Siksikin on hienoa nähdä lunta.
Hyvänä kautena vierailijoita voi olla yli 300000, mutta joskus on
nollasta 150000:een kävijään.
Ehkä tänä vuonna voimme 3 kuu- kaudessa ylittää 300000:n rajan,
3000-4000 kävijää päivässä.
Joskus voi olla jopa 12000 vierailijaa päivässä,
ja yhtä suuri määrä jää ulkopuolelle.
Kun Jerusalemissa sataa lunta, Tel Avivista tuleva päätie
tukkoutuu vierailijoista.
Se on sentään paljon isompi tie kuin Hermonille johtava reitti.
Yleensä pystymme hoitamaan kaikki, jotka onnistuvat tulemaan tänne.
Joskus joudumme ilmoittamaan, et- temme voi ottaa enempää kävijöitä.
Sitä sattuu kesällä uimarannoilla ja muissa paikoissa.
Alueemme on rajallinen.
Olemme kolmen valtion rajalla.
Tässä olemme Israelissa.
Pohjoisessa on Libanon.
Itäänpäin, noiden hiihtohissien takana on Syyrian
ja tuon harjanteen takana Libanonin raja.
Yleensä täällä on hyvin rauhallista.
Paikka on siitä erikoinen,
että matkailukeskus on periaatteessa sotilasalueella.
Tämä johtuu valtion- rajojen läheisyydestä.
Toimimme tietysti yhteis- työssä armeijan kanssa.
Onneksi se ei häiritse, tai olemme tottuneet siihen.
Joka tapauksessa pystymme toimimaan siitä huolimatta.
1967 Israel ei halunnut aloittaa sotaan Syyriaa vastaan.
Syyrialaiset alkoivat tulittaa Pohjois-Israelin asutuksia.
Taistelu alkoi sodan kolmantena päivänä, ja Golan vallattiin
kolmessa, neljässä päivässä.
Tämä ei ollut Israelin tarkoitus tai suunnitelma,
vaan tapahtui syyrialaisten tulitettua israelilaisasutuksia.
Asutuksia Golanille alettiin perus- taa vuoden, parin kuluttua.
Neve Ativ perustettiin 1971.
Yhdeksi elinkeinoksi määriteltiin heti matkailu.
Valtion asutusjärjestön ja turistiministeriön tuella
aloitti toimintansa hyvin pieni, yksihissinen hiihtokeskus.
40 vuodessa olemme kasvaneet ja nyt meillä on viisi tuolihissiä
ja suuri määrä ankkurihissejä.
Aloitimme hyvin pienestä ja nyt olemme tässä.
Mahdollisuuksia olisi lisääkin,
mutta tämä on kuitenkin paljon suurempi, kuin aloittaessamme.
Kaikki Hermonilla satava lumi lopulta sulaa vedeksi ja
päätyy Kinneretin järveen tai pohjavesivarastoihin.
Se on tärkeää, koska maamme on autiomaavyöhykkeen rajalla.
Vesi- ja lumisade on aina siunattu.
Pyrimme korkeaan tasoon varustei- den, reittien ja hissien suhteen.
Harva hiihtokeskus palvelee etupäässä muita kävijöitä
kuin varsinaisia laskettelijoita.
Meille tullaan enemmän kokemaan lunta ja vähemmän laskettelemaan.
- Äitiii!
Tänä vuonna lumi on ollut oikein hyvänlaatuista.
Tänäänkin satoi uutta lunta, joka tosin muuttui sateeksi.
On satanut hyvänlaatuista lunta, eikä ole ollut vielä aurinkoista.
En muista, milloin olisi tullut lunta kokonaisen kuukauden.
Odotamme aurinkoista säätä, joka kruunaa lumielämyksen.
- Ensimmäiset lumikokemukset ovat joskus varmaan hullunkurisia?
Opettajan kannalta kyllä.
Jotkut ovat 1½ tunnin jälkeen varmoja laskettelutaidoistaan,
nousevat ylös ja tekevät itsemurha- laskuja, ja myös ruhjovat itseään.
Pelastusryhmämme hoitaa heidät.
Olen lasketellut paljon ulkomailla, mutten ole nähnyt niin paljon
vammoja ja toisaalta niin nopeaa pelastustoimintaa kuin täällä.
- Taso on hyvä. Olen muuttanut Ranskasta. No ei nyt ihan sama,
mutta kun Israelissa on tämä mahdollisuus, olen iloinen siitä.
- Miltä tämä tuntuu eurooppalaisiin hiihtokeskuksiin verrattuna?
- Tämä toimii hienosti. Lasket- teluolosuhteet, varusteet ja
hissit ovat ihan hyvät, ja verrattavissa moniin
Euroopan kohteisiin.
- Miten israelilainen hiihtää?
- Minä kaaduin monta kertaa, muttei se mitään.
Televisiosta katsottuna se näyttää niin helpolta.
Vielä on oppimista.
- En ole lasketellut aiemmin, ja Hermonilla olen ollut vain kerran.
Silloinen huippukokemus oli heittää lumipalloja ja tehdä lumiukko.
Havaitsin olevani surkea laskette- lija, mutta jokainen kaatuminen
lisäsi haluja. Eikä se edes satu.
Ilmapiiri on mahtava.
Kerkesin tutustua moneen ihmiseen, ja tulimmekin kavereiden kanssa.
Hieno kokemus.
- Olit siis keskitasoa kehnompi. Mites kaverisi?
- He oppivat homman nopeasti. Olen tällä hetkellä ainut kaatuja.
Heidän suorituksensa antaa tsemppiä.
- Aiotko palata lähiaikoina?
- Kyllä, aion käydä kaikki reitit, kunnes koko Hermon on hallussa.
Epävarmuudessaan Hermonin kaltais- ta liiketoimintaa ei löydy mistään.
Kesällä meillä on 15-20 työntekijää vähäistä kävijämäärää varten.
Kun tulee lunta, tarvitaan 250 työntekijää.
Heitä palkkaamme Neve Ativista ja lähellä olevasta druusikylästä
ja tarvittaessa muista lähiasutuksista.
Päivässä työntekijöiden määrä pomppaa 250:een.
Se on operaatio, johon meillä on 40 vuoden kokemus.
On aina yllättävää, miten yhdessä yössä onnistutaan saamaan
250 työntekijää, joista jokainen tietää paikkansa ja tehtävänsä.
Joskus lämpöaalto sulattaa lumen ja joudumme sulkemaan.
Kuukauden päästä voi sataa taas lunta ja aloitamme kaiken alusta.
Eräänä talvena avasimme ja suljimme keskuksen viisi kertaa.
Olemme töissä täällä kaksi kuukautta vuodessa.
- Kuinka niin voi tehdä työtä?
- Kun Golanilla on lunta, niin ei oikein voi tehdä muita töitä.
Kuukausi, pari täällä käy myös ajanvietteestä.
Noin 220 Golanin asukasta saa täältä toimeentulon.
Meille on myös tärkeää, että kylämme ruokapaikat ja kaupat
hyötyvät Hermonilla kävijöistä, jotka tulevat Magdel Shamsiin
syömään maailman- kuulua druusipitaa.
Kylämme on suosittu pysähdyspaikka ennen hiihtokeskukseen tuloa.
Palvelu on ystävällistä, eikä turvallisuusongelmia ole.
- Olet siis iloinen lumisateesta?
- Tottakai, hieno juttu.
- Aika kallistahan tämä on, mutta heillä on monopoli.
Kerran, pari vuodessa kannattaa.
- Entäs sitten, kun on perhettä?
- Hyvä kysymys. Saa nähdä.
- Viikon laskettelupaketti Euroopassa maksaa saman verran, jopa vähemmän.
Mutta pari päivää kotimaassa kivan yöpaikan ja hiihtomahdollisuuden
kanssa on hieno loma.
- Ovatko hinnat mielestäsi kalliit?
- En tiedä, vanhemmat maksavat.
- Paikka toimii vain 2 kuukautta vuodessa, joten sen voi ymmärtää.
Kun mietitään, onko se liian kallista vai ei, pitää muistaa,
että tämä on meille ainutlaatuinen asia, ja siksi hintansa väärti.
- En osaa verrata, mutta sanotaan, että Hermon on kallis.
Matkat Eurooppaan ovat samanhin- taisia, ja se on sentään ulkomailla.
Tunnen, että rahani meni oikeaan paikkaan, eikä tullut tuhlattua.
Ja näkyy, että täällä on tehty paljon sijoituksia.
Minusta tämä ei ole liian kallista.
Pääsymaksu on aika samansuuruinen kuin maan luonnonpuistoissa,
jotka saavat valtion tukea.
Hermonin hiihtokeskus ei saa tukea miltään taholta.
Toimikautemme on erittäin lyhyt ja ylläpitokustannukset korkeat.
Tuloteiden kunnossapito, lumen auraus ja laitteiden käyttäminen,
turvallisuusjärjestelyt, ensiapu- pisteet ja ambulanssit vaativat
rahaa, joka on saatava jostakin.
Olisi tietysti hyvä asia, jos joku kustantaisi tämän kansalaisille.
Mikään valtiollinen taho ei ole valmis tukemaan meitä.
Jokainen haluaisi saada myös vettä, kaasua ja sähköä ilmaiseksi.
Kaikella on hintansa, joka jonkun on maksettava.
Paikan toimintaan liittyy riskinsä, jotka on otettava huomioon.
Jos tämä lumisade muuttuisi rankaksi, sulkisimme paikan.
Israelilaiset eivät osaa ajaa lumes- sa, eikä autoissa ole talvirenkaita.
Tällaisessa tapauksessa ihmiset herkästi kiukuttelevat meille.
Suljemme vain turvallisuuden takia.
Interessimme olisi tehdä rahaa, mutta turvallisuus on tärkeintä.
Emme ota turhia riskejä.
Täällä on liikkuvia laitteita, kelkkoja, suksia ja muuta
ja vahinkojen vaara on suuri.
Siksi turvallisuus on tärkeä.
- Vieläkö lumi tekee vaikutuksen?
- Kyllä, talviurheilu on aina sydämessä.
Vaikea siitä olisi luopua.
- Lumi nostaa hymyn huuleen.
Se on erityinen kokemus.
Lumi ei ole meille itsestäänselvyys.
Olen aina hämmästynyt, kun ruskea vuori muuttuu yössä ihan valkeaksi
ja sillä voi lasketella.
Se on enemmänkin ihme kuin luonnollinen asia.
Suomennos: Silja Bar David