o
Makor HaTikva-koulu aloitti toimintansa 1990-luvun alussa
yksityistalossa vain muutaman oppilaan kanssa.
Vuosien ajan se kasvoi hyvin hitaasti.
Lopulta se pääsi muuttamaan tähän rakennukseen.
Todellinen kasvu alkoi siitä, kun koulu sai kunnon tilat.
Vanhemmat alkoivat lähettää lapsia, kun koulu näytti vakiintuneelta.
Messiaanista koulua tarvitaan.
Monet juutalaiset uskovat etsivät vaihtoehtoja lapsilleen.
He kokivat, että tavallisissa sekulaarikouluissa
oli ilmiöitä, joille he eivät halunneet lastensa altistuvan.
Monissa kouluissa on väkivaltaa ja lapset käyttävät rumaa kieltä.
Ne hyväksyvät elämäntavaksi samaa sukupuolta olevien avioliitot.
Nämä ovat asioita, joille uskovat eivät halua altistaa lapsiaan.
Makor HaTikva-koulussa lapset opis- kelevat hengellisessä ympäristössä.
Päivä alkaa aamuhartaudella,
jossa lapset oppivat Raamattua, laulavat, ylistävät ja rukoilevat.
Henkilökohtainen usko on osa kasvatusta.
Vanhemmat valitsevat tämän koulun,
koska tämä on samalla linjalla heidän kotikasvatuksensa kanssa.
Koulussa on oppilaita 16:sta eri maasta.
Se tarkoittaa, että 40-50% oppilaista on syntynyt ulkomailla
tai ainakin heidän vanhempansa ovat muuttaneet muualta.
Heidän kotikielensä on muu kuin heprea.
Monet oppilaat puhuvat kahta tai kolmea kieltä.
40-45% lapsista on syntynyt Israelissa
ja heidän vanhempansa ovat myös maassa syntyneitä.
Heidän hepreankielensä on hyvä.
Haasteenamme on saada ne lapset, jotka eivät puhu kotonaan hepreaa,
hepreankielessä hyvälle tasolle.
Teemme sen eteen paljon työtä.
Meillä on varmaan eniten hepreantunteja koko maassa.
Annamme ilmaista tukiopetusta.
Teemme kaikkemme ollaksemme korkeatasoinen koulu
huolimatta epätavallisen suuresta maahanmuuttajien määrästä.
-Millä luokalla olet? -Kolmannella.
-Tykkäätkö käydä koulua?
-En niin hirveesti. Kotitehtäviä on paljon.
- Mistä tykkäät koulussa?
- Välitunneista ja kavereista.
- Mitä on kaikkein kivinta tehdä?
-Välitunnilla pelaan ja tunnilla piirtelen kirjaan.
-Entäs opiskelu? -Sitäkin.
Mistä aineista pidät eniten? -Ilmaisutaito, äidinkieli ja urheilu.
Ilmaisutaidossa saan kohta kirjan loppuun,
urheilussa vain pelataan ja äidinkieltä opettaa oma äitini.
-Mistä aineista et pidä?
-Kirjoittaminen... kirjallisuus. Siinä kaikki.
-Entäs matematiikka?
-En tykkää yhtään. Pelkkiä laskutehtäviä ja se on vaikeaa.
-Mistä tunneista tykkäät eniten?
-Urheilu, kuvataide, biologia, Vanha- ja uusi testamentti.
Mistä et tykkää? -Matematiikka ja musiikki.
-Miksi et tykkää matematiikasta? Minä pidin siitä paljon.
-Minusta se on kaikkein tylsin aine.
Suurin osa lapsista ei tykkää istua ratkomassa tehtäviä.
Se on tylsä aine.
-Mistä pidät täällä koulussa?
-Urheilu, matematiikka ja ... Urheilu ja matematiikka.
-Suurin osa sanoo, etteivät he pidä matematiikasta.
-Kun ne eivät osaa kertotaulua.
Minä osaan sen ulkoa ja osaan ratkaista tehtävät.
-Paljonko on 3x4? -12
-Tiedäthän, että tämä on vähän erilainen koulu?
-Tämä on messiaaninen koulu ja muut eivät ole.
-Onko sinulla kavereita muissa kouluissa?
-On. Joskus he kertovat, miten ärsyttävää siellä on
ja haluavat tulla tänne, kun tämä on uskovien koulu.
-Miten muut koulut eroavat tästä?
-Niissä kiroillaan vapaasti, mutta meillä ei tehdä sellaista.
Muissa kouluissa opettajat eivät välitä siitä.
Meillä opettajat puuttuvat siihen, ja me noudatamme sääntöjä.
-Minusta tämä on hieno koulu.
On paljon sääntöjä, jotka auttavat meitä, ja täällä on helpompaa.
-Onko sinulla kavereita muissa kouluissa? -On.
-Mitä he kertovat?
-Monet haluaisivat muuttaa messiaaniseen kouluun.
Heillä on vaikeaa ja he haluavat olla kanssani samassa koulussa.
Olemme hyvin pieni koulu.
Yleensä israelilaisissa kouluissa on 30 oppilasta luokassa,
Olen nähnyt jopa 40.
Meillä on enimmillään 16 oppilasta, ja näin on vain kahdessa luokassa.
On luokkia, joissa on 7-8 oppilasta.
Yksilöllistä huomiota on paljon, ja tarvitseville on tukiopettajia.
Näin juuri opettajan ottavan 4 oppilasta heprean tukiopetukseen.
Heprea ei ole heidän kotikielensä ja he tarvitsevat siinä apua.
Muista kouluista poiketen meillä on Uuden testamentin tunteja.
Pidämme myös aamuhartauden sekä ala- että yläasteella.
Kouluilla on tietty vapaus toimia eri tavalla.
Joissakin kouluissa on humanismia ja joogaa, mutta meillä ei.
Meillä on Uutta testa- menttia ja aamuhartauksia.
-Tässä on Jumala ja tässä me. Okei?
Joka luokalle on opetussuunnitelma.
I ja II Mooseksen kirja ja III, IV ja V Moos. osittain, Ruutin kirja.
Periaatteessa noudatamme Israelin yleistä opetussuunnitelmaa.
Joskus joudun sanomaan, että näin opetetaan Israelissa,
koska haluan heidän tietävän sen,
mutta me emme hyväksy sitä, koska...
Aina lisään, mitä me uskovina voimme oppia kertomuksesta.
Emme opiskele Samuelin kirjaa vaan opimme Samuelin kirjasta.
Käymme läpi Samuelin kirjan, kuten tehdään tavallisessa koulussa.
Luemme esim. siitä, miten Hanna rukoili ja Eeli luuli
hänen olevan juovuksissa.
Joskus seurakunnassa paheksumme, jos joku kohottaa käsiä tai kaatuu.
Toisin kuin Eeli, meidän pitää ym- märtää, että on eri tapoja rukoilla.
Se on lisäoppia aiheeseen.
-Liitto "kortim" (hepreaksi) eli leikataan, ja siitä opimme tänään.
Muinoin liittoa tehtäessä halkaistiin uhrieläimen ruho.
Raamatun hepreaksi se sanotaan "mevatrim".
Eläintä leikattaessa vuoti paljon verta, joka oli liiton merkki.
Myöhemmin puhumme liitosta Jeesuk- sen kanssa, jossa myös vuoti verta.
Tänään luemme I Mooseksen kirjan 15. luvun.
Siinä puhutaanJumalan ja Abrahamin välisestä liitosta, jota kutsutaan
nimellä Bein HaBetarim.
Joskus joudun tarkistamaan, mikä on Raamatussa ja mikä ei.
On tuttu legenda, jossa Mooses syö hiiliä
tai Abraham rikkoo isänsä epäjumalankuvat.
Minäkin luulin, että ne ovat Raamatussa, vaikka eivät olekaan.
Kehotan lapsia näihin törmätessään kysymään, missä se on kirjoitettu.
Uusi testamentti on ihan eri asia.
Koska todistusta näytetään jatko- opiskeluissa tai isovanhemmille,
emme anna arvosanaa Uudessa testamentissa, vaan se on salainen.
Oppiaineena se on vähemmän velvoittava eikä siinä ole kokeita.
Se on syventävää opiskelua.
Otamme tietyn aiheen, ja lapset esittävät paljon kysymyksiä.
Kysymyksiä on kuunneltava, koska joskus aiheutamme väärinkäsityksiä.
Eräs poika sanoi: Käyttäydyn aina hyvin, olen kiltti poika.
Te sanotte, että synti on meissä aina. Mitä minun pitää tehdä?
Näillä tunneilla puhumme lapsia askarruttavista uskonasioista.
Minulle on tärkeää, että lapset haluavat oppia ja tietävät miten.
Ettei vain kaadeta aineistoa, vaan että se koskettaa heitä sisältä.
Hepreaksi sanotaan "oppia suulla" (ulkoa), mutta on opittava sydämellä
niin että asiat pysyvät heissä.
On kysyttävä ja otettava selvää ja
tiedettävä, mistä vastaus löytyy.
Pitää myös olla kriittinen eikä saa ottaa vastaan kaikkea.
Minä tulin uskoon, koska en hyväk- synyt kaikkea, mitä opetettiin.
En uskonut, että Mooses sai kaksi Tooraa, kirjoitetun ja suullisen.
Lapsesta asti en hyväksynyt sitä ja aloin ottaa selvää asioista.
Hän, joka ei usko kaikkea, alkaa tutkia asioita ja löytää totuuden.
Täällä on tiukempi kuri kuin yleisissä kouluissa.
Vanhemmat odottavat sitä meiltä.
Emme käytä minkäänlaista ruumiillista kuritusta,
ja osaamme tarvittaessa armahtaa.
On sääntöjä, joista pidämme kiinni. Näin on esim. väkivallan suhteen.
Oppilaat tajuavat tämän, ja suurin osa käyttäytyy moitteettomasti.
Oppilaat tietävät, että sääntöjen rikkomista seuraa rangaistus.
Ennen kouluun hyväksymistä heidän on yhdessä vanhempiensa kanssa
luettava säännöt ja allekirjoi- tuksin sitouduttava pitämään ne.
Myös vanhemmat allekirjoittavat.
Yleensä sääntöjä kunnioitetaan.
Lähtökohdat ovat hyvät.
Luokat ovat pienet. 12 oppilasta luokassa on toista kuin 39 .
Myös lapset ovat lähtö- kohtaisesti tottelevaisempia.
Vaadimme tiukkaa kuria.
Joskus lapset valittavat, että tällaisia sääntöjä ei ole muualla.
Se on hyvä merkki.
-Mitä kerrot koulustasi muille?
-Sanon, että on hyvä, kun kukaan ei hakkaa ja on säännöt.
-Onko sääntöjä helppo totella?
-On se joskus vähän vaikeaa.
Joskus joku ärsyttää eikä ole lupaa antaa takaisin.
-Millaisia sääntöjä täällä on? -Ei saa kiroilla.
Muissa kouluissa siitä ei välitetä, mutta täällä poistetaan luokasta.
Tai jos lyö toista tai ei tottele.
Vastustin, kun opettaja sulki oven ja minut poistettiin luokasta.
-Mikä koulussa on mukavinta?
-Kaikki on täällä kivaa.
-Kai on jotain, mikä ei ole mukavaa?
-Joskus säännöt on sietämättömiä.
-Mikä esimerkiksi? -Kun pulpetissa ei saa löhötä.
Jos vähänkin istuu vinossa, niin heti pitää panna jalat
eteen ja istua suorassa.
Karkottakaamme pimeys ja tuokaamme valo.
Karkottakaamme pimeys, että se haihtuu eikä palaa.
Joskus alaluokilla on lapsia, jotka itkevät äidin perään
eivätkä halua tulla kouluun.
Yritämme selvittää, johtuuko se lapsesta itsestään
vai onko luokassa jotain, joka vaikeuttaa lapsen oloa.
Joskus on kommunikaatiovaikeuksia ja lapsi tarvitsee erityishuomiota.
Tulee mieleen eräs lapsi, joka ei halunnut tulla kouluun.
Hänellä oli kielivaikeuksia, ja annoimme hänelle yksityisopetusta.
Teini-ikäiset oppilaat ovat kah- deksalta aamulla väsähtäneitä ja
nukkuisivat mielellään koko päivän.
Paikan henki on kuitenkin se, että täällä opiskellaan.
Meillä on paljon sääntöjä, jotka selkeästi
vahvistavat opettajan kunnioitusta.
Oppilaat eivät saa kutsua opettajaa etunimeltä,
vaan he puhuttelevat opettajaa: Opettaja se ja se.
Esimerkiksi Opettaja Dvora.
Yritämme pitää yllä kunnioitusta.
Omaan kouluaikaani verrattuna luulen,
että vanhempien ihmisten kun- nioitus yleensäkin on vähentynyt,
ei pelkästään opettajien.
Oppilaisiin pitää iskostaa vanhem- pien ihmisten kunnioitusta yleensä,
myös opettajien ja omien vanhempien.
Siinä on etuja ja haittoja.
Israelissa kaikki päätyvät armeijapalveluun yhdessä.
Uskovien oppilaiden on hyvä tottua elämään ei-uskovien seurassa.
Se on yksi hyvä syy, miksi meillä ei ole uskovien lukiota.
Oppilaat ovat yleensä lukioiän tavallisessa koulussa.
Ajattelisin, että...
Jotkut uskovat lapset eivät tarvit- se erityiskoulua, vaan pärjäävät
hyvin yleisessä koulussa ja ovat todistuksena muille lapsille.
Toiset tarvitsevat enemmän hoivaavaa ympäristöä.
Osa oppilaista on ollut yleisissä kouluissa, mutta vanhemmat ovat
havainneet heidän saaneen huonoa vaikutusta muilta lapsilta
ja ovat siirtäneet heidät tänne. Se riippuu lapsesta ja perheestä.
Sanotaan, että olemme kupla ja ettei ole hyvä eristää lapsia.
Olen iloinen, että lapseni ovat turvassa tässä kuplassa.
Itse kasvoin kuplassa kibutsissa, mutta minua valmistettiin lähtöön.
Kun läksin, olin valmis siihen.
Me varjelemme ja vahvistamme heitä ennenkuin lähetämme taisteluun.
Voin ilmaista vapaasti uskoani.
Jos olisin työssä muualla, toimisin varmaan samoin, mutten voisi
ilmaista vapaasti uskoani.
Uskovien on oltava viisaita, miten tuoda esille uskoa muissa kouluissa.
Se voi olla vahva todistus, mutta on oltava tarkka, vaikkakin avoin.
Se voi myös vaikeuttaa työpaikan saantia.
Täällä usko on osa työtä, sitä ei tarvitse peitellä.
Se on tarkoituskin tuoda täällä avoimesti esille.
Korostamme sitä, että olemme osa kansaamme.
Meidän täytyy kuitenkin puolus- tautua ja pysyä kannassamme.
Otetaan vaikkapa Hanukka-juhla, joka perustuu legendaan,
ja teemme sen oppilaille selväksi.
Silti vietämme sitä muiden tapaan,
luodaksemme mahdollisimman paljon yhtymäkohtia kansamme kanssa.
Kaikki se kuitenkin tapahtuu erityislaatuamme varjellen.
Jumala on antanut koululle vahvan perustan ja jatkuvasti
varjelee sitä monin tavoin.
Yksi hämmästyttävä esimerkki:
Jos olisin perustamassa messiaanista koulua,
aprikoisin ensin sitä, mistä löytää opettajat.
Messiaanisessa koulussa on oltava messiaaniset opettajat.
Siis uskova matematiikan opettaja, uskova englannin opettaja
ja kaikki muut opettajat.
Jumala on hoitanut meille nämä kaikki; 21 opettajaa,
jotka ovat kaikki uskovia ja alalleen erikoistuneita.
Tiedeaineet, biologia, matema- tiikka, kuvataide, musiikki...
Meillä on jopa uskova arabian opettaja.
Jumala on varustanut meidät tällä valtavalla voimavaralla.
Koulu on käynyt paljon kamppailuja kahden vuosikymmenen aikana.
Ensin oli talousvaikeuksia.
Vasta kahtena viime vuonna opetta- jat ovat saaneet palkkansa ajallaan.
Se on todellinen siunaus.
On hienoa nähdä varojen tulevan juuri siihen, mitä koulu tarvitsee.
Raha ei kuitenkaan ole kaikki.
Koulu on siunaukseksi lapsille ja siunaukseksi vanhemmille,
jotka voivat lähettää lapsensa tänne ilman huolta.
Se on silminnähtävä siunaus.
Jokainen oppilas edistyy kohdallaan;
millaisia kysymyksiä hän esittää, kuinka hän muuttuu,
miten hän rukoilee.
Yleensä se on pitkä prosessi.
Erityistapauksissa voi nähdä tietyn lapsen muuttuvan dramaattisesti.
Pitkällisten prosessien ohella tapahtuu myös välittömiä ihmeitä.
Meillä on paljon suunnitelmia.
Tärkein niistä on se, että olemme anoneet valtion tunnustusta.
Jos saamme sen, voimme saada myös valtion tukea.
Silloin olisi mahdollisuus saada suuremmat tilat
ja koulukuljetukset.
Tunnustamiseen liittyy suuri joukko etuisuuksia.
Jos messiaaninen koulu saisi virallisen aseman,
se olisi ensimmäinen virallinen messiaaninen taho tässä maassa.
Mielestäni se olisi suuri askel messiaanisen liikkeen
uskottavuuden rakentamisessa.
Henkilökohtainen tavoitteeni on olla yksi maan parhaista kouluista.
Suomennos: Silja Bar David