IISRAEL RÄÄGIB
Makor HaTikva ehk Lootuse allikas on üks Iisraeli kahest
messiaanlikust koolist.
See teenib Jeruusalemma, kus elab enamus
riigi Jeesusesse uskuvaist ehk messiaanlikest juutidest.
Kool tegutseb eraalgatusena, kuna Iisraeli riik
pole seda veel ametliku õppeasutusena tunnustanud.
Seal õpib ligi 100 alg- ja põhikooliealist last.
Kooli rektoriks on Cookie Schwaeber-Issan.
Makor HaTikva-kool alustas tegevust 1990. aastate alguses
eramajas vaid mõne õpilasega.
Aastatega on see aeglaselt kasvanud.
Lõpuks saime siia majja kolida.
Tõeline kasv algas siis, kui kool sai korralikud ruumid.
Vanemad hakkasid lapsi siia saatma, kui kool näis stabiilsena.
Messiaanlik kool on väga vajalik.
Paljud juudi usklikud otsivad oma lastele alternatiivi.
Nad kogesid, et tavalistes sekulaarsetes koolides on ilminguid,
millega nad ei taha oma lastele kokkupuuteid.
Paljudes koolides on vägivalda ja lapsed kasutavad roppu keelt.
Nad aktsepteerivad elustiilina samasoolisi abielusid.
Need on asjad, mida usklikud oma laste ellu ei taha.
Makor HaTikva koolis õpivad lapsed vaimses atmosfääris.
Päev algab hommikupalvega,
kus lapsed õpivad Pühakirja, laulavad, ülistavad ja palvetavad.
Isiklik usk on hariduse osa.
Vanemad valivad selle kooli,
kuna see on nende koduse kasvatuse käepikendus.
Koolis on õpilasi 16-st erinevast riigist.
See tähendab, et 40-50% neist on sündinud välismaal
või nende vanemad on mujalt immigreerunud.
Nende koduseks keeleks ei ole heebrea keel.
Paljud õpilased räägivad kaht või kolme keelt.
40-45% lastest on sündinud Iisraelis
ja nende vanemad on samuti siin sündinud.
Nende heebrea keel on heal tasemel.
Meie väljakutseks on tuua lapsed, kelle kodus ei räägita heebrea keelt,
selles keeles heale tasemele.
Teeme selle heaks palju tööd.
Meil on kindlasti kogu riigis kõige rohkem heebrea keele tunde.
Anname tasuta lisatunde.
Teeme kõik, et olla kõrgetasemeline kool,
vaatamata ebatavaliselt suurele immigrantide hulgale.
- Mis klassis sa käid? - Kolmandas.
- Kas sulle meeldib koolis käia?
- Mitte väga. Liiga palju koduseid ülesandeid.
- Mis sulle koolis meeldib?
- Vahetunnid ja sõbrad.
- Mida on kõige lahedam teha?
- Vahetunnis mängin ja tunnis joonistan raamatusse.
- Aga õppimine? - See ka.
- Mis ained sulle kõige rohkem meeldivad?
- Väljendusoskus, emakeel ja sport.
Väljendusoskuses saan varsti raamatu läbi,
sporditunnis ainult mängime ja emakeelt õpetab mu oma ema.
- Millised ained sulle ei meeldi?
- Kirjutamine ... Kirjandus. Ongi kõik.
- Aga matemaatika?
- Üldse ei meeldi. Ainult rehkendusülesanded, raske on.
- Mis tunnid sulle kõige rohkem meeldivad?
- Sporditund, kunstiõpetus, bioloogia, Vana ja Uus Testament.
- Mis sulle ei meeldi?
- Matemaatika ja muusika.
- Miks sulle matemaatika ei meeldi? Mulle väga meeldis.
- Minu meelest on see kõige igavam aine.
Enamusele lastest ei meeldi istuda ja ülesandeid lahendada.
See on igav aine.
- Mis sulle koolis kõige rohkem meeldib?
- Sporditund, matemaatika ... sport ja matemaatika.
- Enamus ütleb, et neile ei meeldi matemaatika.
- Sest nad ei oska kordustabelit.
Mina oskan seda peast ja oskan ülesandeid lahendada.
- Kui palju on 3x4? - 12.
- Sa ju tead, et see on veidi eriline kool?
- See on messiaanlik kool ja teised ei ole.
- On sul sõpru teistes koolides?
- On. Vahel nad räägivad, kui vastik seal on,
ja tahavad siia tulla, kuna see on usklike kool.
- Kuidas teised koolid sellest erinevad?
- Seal kirutakse vabalt, kuid meil seda ei tehta.
Teistes koolides see õpetajaid ei huvita.
Meie õpetajad sekkuvad ja meie järgime reegleid.
- Minu meelest on see hea kool.
On palju reegleid, mis meid aitavad ja siin on lihtsam.
- On sul sõpru teistes koolides? - On.
- Mis nad räägivad?
- Paljud tahaksid tulla messiaanlikku kooli.
Neil on raske ja nad tahavad minuga samas koolis käia.
Makor HaTikva kool järgib Iisraeli Haridusaemti õppekava.
Teatud asjus kooli tegevus siiski erineb riigi tavakoolidest.
Adam Fucht on kooli õppealajuhataja.
Oleme väga väike kool.
Tavaliselt on Iisraeli koolides 30 õpilast klassis,
olen näinud isegi 40.
Meil on kõige rohkem 16 õpilast ja seda vaid kahes klassis.
On klasse, kus on 7-8 õpilast.
Meil on rohkem individuaalset tähelepanu
ja abivajajad saavad lisaõpet.
Nägin äsja, kuidas õpetaja viis 4 õpilast heebrea keele lisatundi.
Heebrea keel ei ole nende kodune keel ja nad vajavad selles abi.
Erinevalt teistest koolidest on meil Uue Testamendi tunnid.
Samuti peame ka hommikupalvust nii alg- kui põhiastmes.
Koolidel on mõningane vabadus kasutada erinevaid meetodeid.
Mõnedes koolides on humanism ja jooga, kuid meil mitte.
Meil on Uus Testament ja hommikupalvused.
- Siin on Jumal ja siin meie. Õige?
Üks suurimaid erinevusi võrreldes tavakoolidega on piibliõpetus.
Elisheva Pirard kasvas usklike juutide kodus.
Täiskasvanuna valis ta usu Jeesusesse.
Elisheva on töötanud Piibli ja heebrea keele õpetajana 11 aastat,
millest viis aastat Makor HaTikva koolis.
Iga klassi jaoks on õppeplaan.
1. ja 2. Moosese raamat ja 3., 4., ja 5. Mooses osaliselt,
Ruti raamat.
Põhimõtteliselt järgime Iisraeli üldist õppekava.
Pean vahel ütlema, et Iisraelis õpetatakse nii,
kuna tahan, et nad teaksid seda,
kuid meie ei aktsepteeri seda, kuna ...
Lisan alati, et võime usklikena lugudest õppida.
Me ei õpi Saamueli raamatut, vaid Saamueli raamatust.
Käime Saamueli raamatu läbi nagu tavalistes koolides.
Loeme näiteks seda, kuidas Hanna palvetas
ja Eeli arvas, et ta on purjus.
Vahel paneme pahaks, kui keegi koguduses käed tõstab või kukub.
Erinevalt Eeli'st peame mõistma, et on erinevaid palvetamisviise.
See lisab teemale värvi.
- Leping sõlmitakse ehk lõigatakse, ja seda me täna õpimegi.
Vanasti lõigati lepingut tehes ohvrilamba kõri läbi.
Piibliaegses heebrea keeles öeldakse 'mevatrim'.
Looma lõigates voolas palju verd, mis oli lepingu tähiseks.
Hiljem räägime lepingust Jeesusega, kus oli samuti veri.
Täna loeme 1. Moosese raamatu 15. peatükki.
Seal räägitakse lepingust Jumala ja Aabrahami vahel,
mida nimetatakse 'Bein HaBetarim'.
Vahel pean kontrollima, mis on Piiblis ja mis mitte.
On üks tuntud legend, kus Mooses sööb sütt
või kus Aabraham lõhub oma isa ebajumalakujud.
Minagi arvasin, et need on Piiblis, kuigi tegelikult ei ole.
Õhutan lapsi sel juhul küsima, kus see kirjas on.
Koolis õpetatakse ka Uut Testamenti.
Uus Testament on hoopis midagi muud.
Kuna tunnistust näidatakse edasi õppides või vanavanematele,
ei pane me hinnet Uues Testamendis, see aine jääb saladuseks.
Õppeainena kohustab see vähem ja selles ei ole eksameid.
See on lisaaine.
Võtame mingi teema ja lapsed esitavad palju küsimusi.
Küsimusi peab kuulama, kuna vahel tekitame väärarusaamu.
Üks poiss ütles: käitun alati hästi, olen hea poiss.
Ütlete, et patt on meis alati olemas. Mida ma pean tegema?
Nendes tundides räägime lastele murettekitavaist usuasjadest.
Mulle on tähtis, et lapsed tahavad õppida ja teavad kuidas.
Et me ei vala neid materjaliga üle, vaid et see puudutab neid sisemiselt.
Heebrea keeles öeldakse 'suhu õppima' (pähe õppima),
kuid asju tuleb südamega õppida, nii et need sisse jääksid.
Tuleb küsida ja selgeks teha
ja teada, kust vastust leida.
Samuti tuleb kriitiline olla, mitte kõigega nõustuda.
Tulin usule, kuna ei aktsepteerinud kõike, mida õpetati.
Ma ei uskunud, et Mooses sai kaks Toorat, kirjaliku ja suulise.
Ma ei uskunud seda lapsest peale ja hakkasin asja uurima.
See, kes kõigega ei nõustu, hakkab asju uurima ja leiab tõe.
Makor HaTikvas nõutakse õpilastelt head distsipliini ja korda.
Siin on karmim distsipliin kui tavakoolides.
Vanemad ootavad meilt seda.
Me ei kasuta ihulikku karistamist
ja oskame vajadusel halastada.
On reegleid, millest kinni peame. Näiteks vägivalla puhul.
Õpilased teavad seda ja enamus käitub korralikult.
Lapsed teavad, et reeglite rikkumisele järgneb karistus.
Enne kooli vastu võtmist peavad naad koos vanematega
reeglid läbi lugema ja lubama neist allkirja andes kinni pidada.
Ka lapsevanemad annavad allkirja.
Tavaliselt reegleid austatakse.
Lähtekohad on head.
Klassid on väiksed. 12 õpilast ei ole võrreldav 39-ga.
Lapsed on ka algusest peale sõnakuulelikumad.
Nõuame karmi distsipliini.
Vahel lapsed nurisevad, et mujal selliseid reegleid ei ole.
See on hea märk.
- Mida sa kooli kohta räägid?
- Ütlen, et on hea, kui keegi ei peksa ja on reeglid.
- Kas on lihtne reegleid järgida?
- Vahel on see üsna raske.
Vahel võib keegi vihastada ja ei tohi vastu lüüa.
- Milliseid reegleid siin on?
- Ei tohi vanduda.
Teistes koolides sellest ei hoolita, kuid siin saadetakse klassist välja.
Või kui lööd kedagi või ei kuula sõna.
Hakkasin vastu, kui õpetaja ukse sulges ja mind klassist välja viidi.
- Mis on koolis kõige toredam?
- Siin on kõik tore.
- Kindlasti on midagi, mis ei ole tore?
- Vahel on reeglid talumatud.
- Mis näiteks?
- Kui ei tohi pingis lösutada.
Kui istud veidigi viltu, tuleb kohe jalad ette sirutada
ja korralikult istuda.
Hävitagem pimedus ja toogem valgus.
Hävitagem pimedus nii, et see kaob ega naase.
Alati on algklassides lapsi, kes nutavad ema järgi
ja ei taha kooli tulla.
Püüame välja selgitada, kas see tuleneb lapsest endast
või on klassis midagi, mis lapsele ei sobi.
Vahel on suhtlemisraskusi ja laps vajab eritähelepanu.
Meenub üks laps, kes ei tahtnud kooli tulla.
Tal oli raske suhelda ja ta vajas eratunde.
Teismelised õpilased on hommikul kell 8.00 väsinud
ja magaksid meeleldi kogu päeva.
Üldiselt lastele meeldib siin õppida ja meie atmosfäär.
Iisraelis räägitakse üldiselt õpetaja staatuse nõrgenemisest
ja austuse vähenemisest klassis.
Meil on palju reegleid, mis keskenduvad austusele.
Õpilased ei tohi õpetajat eesnime pidi kutsuda,
vaid nad pöörduvad tema poole 'õpetaja see ja see'.
Näiteks õpetaja Dvora.
Püüame säilitada austust.
Võrreldes oma kooliajaga,
tundub, et vanemate inimeste austamine on üldiselt vähenenud,
mitte üksnes õpetajate austamine.
Õpilastesse tuleb juurutada vanemate inimeste austust üldiselt,
ka õpetajate ja oma vanemate austust.
Usklike laste eraldamine ülejäänud ühiskonnast
tekitab messiaanlikes ringkondades erinevad arvamusi.
Selles on head ja halba.
Iisraelis satuvad kõik koos armeeteenistusse.
Usklikud õpilased peavad harjuma elama mitte-usklikega.
See on üks põhjus, miks me pole keskkool.
Keskkoolieas käivad lapsed enamasti tavakoolis.
Arvan, et mõned usklikud lapsed ei vaja erikooli,
vaid saavad tavakoolis hästi hakkama
ning on teistele lastele tunnistuseks.
Teised vajavad hoolitsevamat keskkonda.
Osad õpilased on käinud tavakoolis, kuid vanemad on märganud,
et nad on saanud teistelt lastelt halbu mõjutusi
ja on nad siia üle toonud.
See sõltub lapsest ja perest.
Öeldakse, et oleme mull ja pole hea lapsi eraldada.
Olen rõõmus, et minu lapsed on siin mullis kaitstud.
Kasvasin ka ise kibutsi-mullis, kuid mind valmistati lahkumiseks ette.
Kui lahkusin, olin selleks valmis.
Kaitseme ja kinnitame neid, enne kui nad lahingusse saadame.
Võin oma usku vabalt väljendada.
Kui töötaksin mujal, tegutseksin ilmselt samuti,
kuid ei saaks vabalt usku väljendada.
Usklikud peavad targad olema, kui teistes koolides usust räägivad.
See võib olla hea tunnistus, kuid tuleb olla nii avatud kui valvel.
See võib raskendada ka töökoha saamist.
Siin on usk töö osa, seda ei pea varjama.
Seda peabki siin avameelselt esitlema.
Rõhutame fakti, et oleme oma rahva osa.
Ometi peame end kaitsma ja oma seisukohta kaitsma.
Võtame näiteks legendil põhineva hanukapüha
ja teeme selle õpilastele selgeks.
Ometi veedame seda nii nagu teisedki, et luua võimalikult palju
pidepunkte oma rahvaga.
Siiski toimub see kõik meie erilisust varjates.
Jumal on andnud koolile tugeva aluse
ja kaitseb seda jätkuvalt erinevatel viisidel.
Üks hämmastav näide -
messiaanlikku kooli alustades mõtleksin kõigepealt,
kust leiab õpetajad.
Messiaanlikus koolis peavad olema messiaanlikud õpetajad -
usklik matemaatikaõpetaja, usklik inglise keele õpetaja
ja kõik teised õpetajad.
Jumal on selle kõige eest hoolitsenud - 21 õpetajat,
kes on kõik usklikud ja oma ala spetsialistid.
Loodusteadused, bioloogia, matemaatika, kunst, muusika ...
Meil on isegi usklik araabia keele õpetaja.
Jumal on andnud meile selle võimsa varustuse.
Kool on pidanud kahe aastakümnega palju võitlusi.
Algul olid majandusraskused.
Alles kahel viimasel aastal on õpetajad palga õigel ajal saanud.
See on tõeline õnnistus.
On tore näha, et raha tuleb just sinna, kus koolil vaja.
Raha ei ole loomulikult kõik.
Kool on õnnistuseks lastele ja õnnistuseks vanematele,
kes võivad lapsed muretult siia saata.
See on ilmselge õnnistus.
Iga õpilane areneb omamoodi -
milliseid küsimusi ta esitab, kuidas ta muutub,
kuidas ta palvetab.
Tavaliselt on see pikk protsess.
Erijuhtumite korral võib näha, kuidas mõni dramaatiliselt muutub.
Pikaldaste protsesside kõrval juhtub ka koheseid imesid.
Meil on palju plaane.
Tähtsaim neist on see, et oleme taotlenud riigi tunnustust.
Kui selle saame, on võimalik riigilt ka toetust saada.
Siis oleks võimalik saada suuremad ruumid
ja koolitransport.
Tunnustamisega kaasneb suur hulk privileege.
Kui messiaanlik kool saaks ametliku staatuse,
oleks see esimene ametlik messiaanlik tasand siin riigis.
Minu meelest oleks see suur samm messiaanliku liikumise
usaldusväärsuse ehitamise suunas.
Minu isiklikuks eesmärgiks on olla üks riigi parimaid koole.
Tõlge: Monika Jaaguri