Iisrael räägib
Suurem osa Iisraeli araablastest on moslemid,
kristlasi on väga vähe.
Osa riigi araabia kristlastest on Iisraeli
ja osad Palestiina omavalitsuse kodanikud.
Iisraeli territooriumil elavad erinevad usu poolest
nii rahvastiku põhiosast juutidest kui ka oma rahva enamusest.
PO territooriumil on nende olukord veelgi raskem -
nad moodustavad alla 3% vähemuse, mis pidevalt kahaneb.
Simon Azazian töötab Palestiina Piibliühingu infojuhina,
mille peakorter asub Ida-Jeruusalemmas.
Palestiina kristlased on siin kogu aeg olnud.
Kes on nad on?
Nad on minu esivanemad, kes peitsid end Nelipühipäeval,
kui Püha Vaim langes, ülemises toas. Seal oli araablasi.
Nad jäid siia ja me põlvneme ajaloolistest algkristlastest,
kes said esimestena Püha Vaimuga ristitud.
Palestiina kristlasi elab kogu maal.
Palestiina kristlastest rääkides peame silmas algkoguduse enamust -
kreeka ortodoksset kirikut, katoliiklasi,
ning ka luterlasi, evangeelseid, baptiste ja teisi vabakirikuid.
Palestiina kristlaste täpset arvu ei teata.
Vahel on arv kõrge, vahel madal -
see on meie väheneva kogukonna kaitseks.
Paljud lahkuvad maalt, seetõttu on raske määratleda,
kui palju on Palestiina kristlasi.
Kõige enam kehtib see palestiina kristlaste kohta Gazas.
Sarnaseid denominatsioone leiab nii Iisraeli kui Palestiina poolelt.
Ei ole suurt erinevust palestiina kristlaste vahel Läänekaldal
ja araabia kristlaste vahel Iisraelis -
kõik kuuluvad samasse iidsesse ajaloopärandisse.
Palestiina Piibliühing kuulub Ühendatud Piibliühingutesse.
Neid on maailmas ligi 140.
Oleme ÜRO järel maailmas suuruselt teine organisatsioon.
Palestiina Piibliühing sündis 1992. aastal,
kui tekkis vajadus teenida Iisraeli palestiina kristlasi
Läänekaldal, Ida-Jeruusalemmas ja Gazas.
Piibliühingu mainimisega seostub kõigile Piibel või poeke,
mis müüb ja levitab Piibleid.
Konflikti ja erinevate poliitiliste sündmuste tõttu
on meie lähenemine erinev - läheme kogukonna sekka.
Kui keegi küsib leiba, ei saa talle ainult Piiblit anda.
Usume kogukonna teenimisse, teeme abitööd ja lasteprogramme.
Iisraeli araabia kristlaste ja nende moslemitest naabrite suhted
on olnud enamasti head.
Viimastel aastatel on olukord muutunud.
Sõjal, 11. septembri kaksiktorni ründamisel,
al-Qaeda vastasel sõjal ja Iraaki tungimisel
on palestiinlaste vaheliste suhete rikkumises oma roll,
eelkõige moslemite ja kristlaste vahel.
Nende vahel kasvab lõhe ja endine tugev suhe on kadunud.
Oleme seda Piibliühinguna isegi kogenud -
meie kolleeg Romi Ayyad rööviti ja tapeti Gazas 1997. a oktoobris
oma usu ja aktiivse evangeelse töö tõttu Piibliühingus.
Näeme islami negatiivse poole sissetungi meie kogukonda,
mida enamus meie headest naabritest ei toeta.
Pärast Romi tapmist tulid paljud neist Piibliühingusse,
avaldasid kaastunnet ja toetust ning mõistsid sellised teod hukka.
Iisraeli araabia kristlaste arv langeb,
kuna paljud on kolinud Euroopasse või Ameerikasse.
Palestiina kristlased elavad isoleeritud aladel
osalt Iisraeli okupatsiooni tõttu, osalt oma vähesuse tõttu,
ja nad kogevad islami tugevat mõju.
Sellises atmosfääris kaotavad nad sideme maaga,
lahkuvad ning satuvad mujale, kus neid on rohkem,
nad tunnevad end teretulnumana kristlaseks olemise,
mitte palestiinlaseks olemise tõttu.
Seepärast lahkub nii palju palestiinlasi Pühalt maalt,
isegi kui nad teavad, et see on Piibli maa
ja nad on siin üles kasvanud.
Siinne olukord, atmosfäär ja elustiil on niivõrd komplitseeritud.
Nad tunnevad end otsekui kahe tule vahel.
Eriti pärast teist Al-Aksa nimelist intifadat,
mis andis sündmustele religioosse hõngu.
Paljud kristlased kaotasid lootuse ja lahkusid,
kuna nad ei tundnud end selle võitlusega seotud olevat;
et nende roll selle maa aktiivsete osalistena üha kahaneb.
Kahjuks ei tee sõdurid piiri- punktides või lennujaamas vahet,
kas sa oled kristlane või mitte.
Meie araabia välimuse tõttu koheldakse meid moslemitena.
See mängib meie olukorras suurt rolli.
Seoses pidevate kokkupuudetega sõduritega,
tuntakse end rõhututena ja emotsioonid hakkavad möllama.
Kas ei piisa sellest, et olen vähemuses,
kogen tagakiusu ja pean kannatama ka araablase välimuse tõttu.
Meie sõnum on tasakaalus, see on kahte rahvast ühendav sild.
Elame oma elu Jumala tahte järgi - tahame olla puhtad,
armastada üksteist, hoolida oma ligimesest
ja pöörata isegi teise põse moslemist vennale, kes meid lõi
või Iisraeli sõdurile, kes meid piiripunktis peaaegu läbi peksis.
Aeg-ajalt esineb Iisraelis usulist vägivalda,
mille taga on juudi äärmuslased.
Vaenu objektideks on messiaanlikud kogudused,
kuid vahel ka araabia kristlased.
2010. aasta novembris püüti maha põletada
Jeruusalemmas Prohvetite tänaval asuvat Jerusalem Alliance kogudust.
Kiriku ruume kasutavad mitmed rühmitused,
millest üks on Jack Sara juhitav araabia kristlaste kogudus.
Rohkem kui kahe nädala eest helistati meile varahommikul,
et siin on tulekahju.
Tulime kohale ja leidsime, et tuletõrje ja politsei olid juba kohal.
Tuletõrjujad ja politsei olid suutnud tulekolde
hoone esimese korruse kahes ruumis juba kustutada.
Siin elas kümme inimest - üheksa ameeriklast
ja üks Taani vabatahtlik, kes aitas meid
ja Jeruusalemma Caspari keskust.
Kõik kümme viidi kohe haiglasse, mis on õnneks kõrvalmajas.
See oli suureks abiks - neil kõigil oli vingumürgitus.
Tuletõrjujate kustutusvesi tegi hoonele muidugi palju kahju.
Saime teada, et tuli süüdati väljastpoolt,
arvatavasti akende alt kas tulepommi
või Molotovi kokteiliga. Selgust veel ei ole.
Nägime pudeleid, mis politsei kaasa viis,
kuid täpset tulemust pole seni teatatud.
Hoone ees seisis palju rahvast,
osad neist olid toimuva üle isegi rõõmsad.
Kahjuks olid enamus neist ortodoksi juudid.
Mõned hüüdsid: las põleb, las põleb!
Seda oli veider kuulda. Kes rõõmustab teise katsumuse üle?
Ainult need, kes on Jeruusalemmas vihkamise ja eelarvamuste küüsis.
Meid on ähvardatud: Kaduge siit, kristlased-misjonärid!
See pole teie koht!
Politsei esialgse juurdluse järgi võisid tule süüdata
ortodoksi juudid.
Meil on mitu põhjust nii arvata - hoone asukoht ja kasutusotstarve
ortodoksi naabruskonnas.
Õnneks jäid kõik inimesed terveks.
Kolm neist magasid põlenud toa kõrval.
Et välja pääseda, pidid nad tihedas suitsus roomama.
Kõige raskem ei ole ruumide kaotus,
vaid kümme peaaegu hukkunud inimelu.
See on kurb, sest kes iganes tule süütas, tahtis kurja inimestele.
Usklikuna saan ma sellest aru.
Tagakiusul ja rõhumisel on negatiivne pool -
sellega kaasnev valu ja hirm.
Kuid sellel on ka positiivseid tagajärgi -
inimesed innustusid, palvetavad rohkem,
õnnistavad oma vaenlasi, reageerivad Issandale meelepäraselt.
Nädal pärast juhtunut oli saal rahvast täis,
ei olnud ühtki tühja kohta ja pidime toole juurdegi tooma.
Inimesi tuli kogu maalt - põhjast, lõunast ja Jeruusalemmast,
nii palestiina kristlasi, messiaanlikke juute kui välismaalasi,
kes kõik kogunesid 2,5 tunniks palvetama.
Palusime õnnistust Jeruusalemmale ja sellele maale
ja eelkõige oma vaenlastele, kes meile kurja tegid.
Selline reageering sünnib küpsusest.
Niisugused sündmused ühendavad Kristuse ihu.
Inimesed avaldasid meile toetust nii sõnades, tegudes kui palves.
Surve all toetavad sind needki, kellega oled teoloogilises
või poliitilises tülis.
Nad seisavad su kõrval, te saate üheks - võimas tulemus.
"Musalaha" tutvustusvideo
Vaata, kui hea ja armas on see, et vennad ka üheskoos elavad! L 133:1
Probleem
Lahkmeel
Dehumanisatsioon
Araabia kristlastel ja messiaanlikel juutidel
on mitmetes vaimsetes küsimustes ühesugune nägemus.
Ometi on Iisraeli riigi ja palestiinlaste pikaajaline kriis
tekitanud erimeelsust ka usklike seas.
Erimeelsuste tuumaks on tihti erinev arusaam prohveteeringutest
Iisraeli rahva ülesande kohta lõpuaegadel.
Salim Munayer on araabia kristlane ja üks "Musalaha" ühenduse juhte.
"Musalaha" edendab messiaanlike juutide ja araabia usklike
teineteisemõistmist ja leppimist.
'Musalaha' tähendab araabia keeles 'lepitus'.
Lähis-Ida inimesed teavad, et see pole ainult sõna,
vaid kultuurivorm - kui kaks osapoolt on tülis,
tuleb kolmas neid lepitama.
"Musalaha" rajati 20 aastat tagasi.
Kutsusin kokku messiaanliku kogukonna juhid,
palestiina kristliku kogukonna juhid, eesmärgiga moodustada ühendus,
mis lepitab meie rahvad.
Esimese intifada ajal suurenes maal polarisatsioon usklike vahel,
esines palju vaidlusi ja valu.
Usume, et oleme Jeesuse jüngritena Jumalaga risti kaudu lepitatud
ja meid on kutsutud leppima ka oma vendade ja õdedega.
Kuidas? Osaleme meie rahvaste leppimistöös.
See on "Musalaha" peamine eesmärk.
Meil on naisteprogrammid, noortetöö, suvelaagrid, lastetöö,
tudengiprogrammid, perekonnaprogrammid.
Tänavu osales "Musalaha" erinevates programmides 3000 inimest.
Suurim edu saadab juulis ja augustis toimuvaid suvelaagreid,
kus 500 iisraeli ja palestiina last osalevad erinevatel üritustel.
Loodame, et varakult lastega tööd tehes kasvavad neist tulevikus
sillaehitajad meie kogukondade vahele.
Konflikt Palestiina ja Iisraeli laste silmade läbi
Oleme tuvastanud, et meie rahvaste vahel
ei ole vaid kultuurilised, keelelised, ajaloolised
ja teoloogilised erinevused.
Konflikt on meid mõjutanud nii, et isegi usklikel
esineb teise osapoole vastu tugevaid eelarvamusi ja dehumaniseerimist.
Kuidas arendada tervet suhet Jeesuses,
et tegeleda erimeelsusi põhjustavate probleemidega.
Arendasime välja "Kõrbereisi", kus iisraellased ja palestiinlased
lähevad kaamelitega kõrbesse.
Teekonna eesmärgiks on murda viha, vaen ja kibedus rahvaste vahel;
avastada, et teinegi pool on loodud Jumala näo järele;
arendada terveid suhteid ja rääkida erimeelsustest,
ilma kohese polariseerumiseta,
nii et kõik oma koopasse tagasi jooksevad.
Tüli põhjus on väga lihtne - juudid peavad palestiinlasi
araablasteks, ega tunnusta nende konkreetseid palestiina omadusi;
nad väidavad Iisraeli oma maaks, mille Jumal on Piiblis neile tõotanud
ja praegu on prohveteeringute täitumisaeg.
Kui nad ei nõustu, tuleb neil probleeme Jumalaga.
Palestiinlased väidavad tavaliselt, et juudi usklikud
loevad ainult lepingu tõotusi, mitte tingimusi,
et tuleb olla püha ja õiglane;
samuti pärinevad enamus nende kirjakohti Vanast Testamendist,
mitte Uuest Testamendist, kus Jeesus mängu tuleb.
Mõistame, et meid lahutab teoloogia -
meil on teoloogia enda ja oma rahva jaoks.
Jumal läkitas Jeesuse surema aga kõigi õnnistuseks.
Meie väljakutseks on arendada teoloogia,
mis õnnistab ka meie naabrit.
Kas me üldse mõtleme sellele? Tavaliselt mitte.
"Musalaha" propageerib lepitusteoloogiat,
mis õnnistab nii juute kui palestiinlasi.
Kui meie teoloogia ei õnnista mõlemat rahvast,
oleme teinud Jumalast suguharu Jumala.
Õndsad on rahunõudjad,
sest neid hüütakse
Jumala lapsiks. Matteuse 5:9
Lahendus
"Musalaha" kasutab piibellikku lepitusmudelit
Vikerkaar pilvedes
räägib mulle rahust
ütleb, et kõik saab korda.
Jah, kõik läheb hästi
arm ei ole otsa saanud
veel on võimalus lunastuseks
Tema halastus inimeste vastu on suur
Enamus "Musalaha" kõrbereisil osalenud inimestest
on saanud elumuutva kogemuse.
Enamus tuleb uuesti tagasi.
"Musalaha" vastu räägivad juudid, kes nõustuvad kohtuma
palestiinlastega vaid tingimusel, et nad nõustuvad nende teoloogiaga
Iisraeli riigist ja juutide rollist lõpuaegadel.
Palestiinlased nõustuvad kohtuma vaid siis,
kui lõpeb okupatsiooni ja sünnib Palestiina riik.
See ei ole lepitus, vaid osadusele Piibliga vastuolus olevate
eeltingimuste seadmine.
Peame tulema oma arvamuste ja veendumustega,
me ei pea nendega kompromissi tegema,
kuid peame kuulama teist osapoolt, mõistma, et me ei pea nõustuma,
kuid peame austama.
Hetkel ei ole meie seas eriti palju austust.
Konflikti vaadates näeme mitmesuguseid lõhesid,
kus kaotame oma identiteedi kristlasena
ja muutume pigem poliitilisi seisukohti kaitsvateks inimesteks.
Vaatame alati sellele, mis meil on taevas.
Kui mõistame oma tõelist identiteeti Kristuses palestiina kristlasena,
teame, et meil on maalt lahkudes taevane kodu.
Maa kuuluvus ei ole seega probleemiks.
Oluline on elada oma sõnumit ja armastada inimesi,
olgu nad iisraellased, moslemid või kristlased.
Peame näitama armastust ja käituma Kristuse sarnaselt.
Kristlus ei ole religioon, vaid suhe;
see rajaneb igapäevasel isiklikul suhtel Jumalaga
ja sellel, kuidas elad siin maal jumalariigi elu.
Kartust ei ole armastuses, vaid täieline armastus
ajab kartuse välja. 1 Jo 4:18a
Kallis Jeesus, Sinu armastus jääb minusse
mu südamesse ja luudesse
mu mõtteisse ja mu silmadesse
Võid seista kas iisraellastega või palestiinlastega.
Oluline on teha seda ilma vihata südames.
Kristlastena viime halvad emotsioonid ristile ja paneme Kristuse ette maha
ning laseme Temal haavad parandada.
Meie missioon on armastada inimesi,
mitte langeda religioossetesse vaidlustesse prohveteeringute üle,
kes oli siin enne, kas kana, muna või kukk.
Piibliühinguna tegutseme lahutava trendi vastu.
Müüre vaadates näeme, kuidas rahvad on teineteisest lahus.
Püüame seista ühena Kristuses - palestiina taustaga kristlased
ja juudi ning messiaanliku taustaga kristlased
püüavad Iisraeli ja Palestiina Piibliühingute kaudu koostööd teha.
Teeme ühisprojekte ja läheneme inimestele uue sõnumiga.
Jeruusalem - kooseksisteerimise linn
Araabia evangeelne kogudus Iisraelis alles avastab
lõpuaegu puudutavat teoloogiat.
Enamus araabia kristlasi pigem ei soovi sellest rääkida.
Nad ei ole jõudnud veel otsusele, mida nad uskuda tahavad.
Ma ei usu, et tegemist oleks asendusteoloogiaga.
See sõna on muutunud siinsete kristlaste seas väga negatiivseks,
mujal kasutatakse seda vabamalt ja arvatakse vastupidi.
Asi ei ole niivõrd õiges ja vales, kuivõrd piiblitõlgenduses.
Kristuse Ihus on palju lahkarvamusi -
vaimuannid, prohveteeringute täitumine jne.
Meie kogudus on eelkõige palestiina kogudus.
Valitseb seisukoht, et Iisrael tuli ja võttis meie maa.
Paljud palestiinlased kaotasid tõesti maad ja kodud,
nende sugulased tapeti ja konflikt avaldas neile rasket mõju.
Vahel süüdistatakse neid asjus, millega neil pole mingit pistmist -
Palestiina kristlastel pole mingit rolli holokaustis,
ega juudi kristlaste ajaloos.
Nad on segaduses ja tahavad leida oma identiteeti.
Lääs avaldab tugevat survet, eelkõige sionistlikud kristlased .
Paljud end sionistideks nimetavad kristlased põhimõtteliselt eitavad
palestiina kristlaste õigust siin maal eksisteerida,
mis on väga kahjulik ja teeb haiget.
Seegi on konfliktile kaasa aidanud
ja takistab mõistmast, kes me oleme.
Palestiina kristlased ei ole niivõrd mures,
kas juudid on ikka veel valitud rahvas või mitte.
Neid huvitab pigem üksmeel, leppimine, andeksandmine
ninga soov näha oma rahvast elamas rahus ja harmoonias,
elada õigusjärgselt siin maal.
Tõlge: Monika Jaaguri