Tällä hetkellä olemme varmoja vain Mooseksen kirjojen suhteen.
Ne tunnettiin jo I temppelin aikana, noin 500-600 eaa.
Vanhan testamentin kaanonin määrittely on hyvin epäselvä asia.
Nykyinen Vanhan testamentin kirjojen järjestys
tunnetaan I vuosisadalta eaa.
Jo silloin oli erimielisyyttä varsinkin kahden kirjan suhteen;
Saarnaajan ja Laulujen laulun.
Ne otettiin Raamattuun vasta 100-luvun puolivälissä.
Rabbi Akiva piti niitä pyhinä kirjoina muiden rinnalla.
Vanhan testamentin teksti on 2000 vuotta vanha.
Siis sen kirjojen järjestys on 2000 vuotta vanha.
Juudean autiomaan ja Kumranin kirjakäärölöydöissä
oli noin 800 eri pergamenttia.
Niissä oli muutamia ennen tuntemattomia kirjoja, kuten
Temppelikirja ja Hanokin kirja.
Kääröjen kätkijät ovat pitäneet näitä pyhinä kirjoina.
Niitä ei ole meidän Raamatussamme. Emme tiedä, miksi.
Emme myöskään tiedä, mistä nämä kirjakääröt ovat peräisin.
On paljon kiistaa siitä, kirjoitet- tiinko nämä kääröt Kumranissa,
vai tuotiinko kääröt Jerusalemista Juudean autiomaahan
kätköön roomalaisilta.
Arkeologit ja raamatuntutkijat kiistelevät tästä.
Myös Kumranin asukkaista, joita kutsutaan essealaisiksi,
ollaan eri mieltä; olivatko he historioitsija Josefus Flaviuksen
mainitsemia essealaisia.
On selvää, että Kumranissa asui suuri juutalaisyhteisö,
joka eli yksinkertaisesti ja tiuk- kaa rituaalipuhtautta noudattaen.
Ehkä he kirjoittivat nämä kirjakääröt.
Kumranista on löydetty kirjoitus- välineitä, kuten mustepulloja,
mikä tukee sitä. Asiaa ei ole kuitenkaan voitu todistaa.
Juudean autiomaan kirjakäärölöydöt olivat suuri läpimurto,
koska ennen niitä ei ollut olemassa näin varhaisia tekstijäljennöksiä.
Oli olemassa 24:n pyhän kirjan kokoelma.
1500-luvulle asti näitä kirjoja kopioivat käsin ihmiset,
jotka eivät aina voineet olla tarkkoja näin suuressa työssä.
Syntyi inhimillisiä virheitä.
Nyt tehtiin suuri löytö 2000 vuoden takaa.
Se avasi aivan uuden mahdollisuuden raamatuntutkimukselle.
Voitiin verrata nykyistä Raamattua 2000 vuoden takaiseen tekstiin.
Sitten Kumranin löytöjen ei ole tapahtunut suuria muutoksia.
Vanhan testamentin tekstit ovat säilyneet uskomattoman hyvin.
Vaikka näin suurta määrää tekstejä on kopioitu 2000 vuotta,
virheitä on tehty hyvin vähän.
Keter-kirja on kirjoitettu perga- menttisivujen molemmille puolille.
Sen tilasi eräs karaiittijuuta- lainen, joka asui Basrassa.
Tilaus tehtiin eräältä Tiberiaan suurelta raamatuntuntijalta.
Kirja toimitettiin Jerusalemin karaiittiyhteisöä varten.
Siis Basrasta käsin tehtiin tilaus Tiberiaasta Jerusalemiin.
Kirjaa kirjoitettiin 10 vuotta, vuodesta 910 vuoteen 920.
Sitten se vietiin Jerusalemiin.
Alusta alkaen sitä pidettiin ainutlaatuisena laitoksena.
Sen kirjoittaja Naftali Ben Asser oli suuri raamatuntuntija.
Hänen sukunsa kopioi Raamatun kirjoituksia 200 vuotta.
Jerusalemin karaiittiyhteisö ymmärsi kirjan arvon
ja liitti siihen lisäyksen.
Moneen kohtaan on kirjoitettu:
Pyhitetty Herralle, ei myytäväksi eikä ostettavaksi.
Siis kirja kuuluu juutalaisille ja sitä ei voi myydä.
Tiedämme tapauksia 1800- ja 1900-luvulta, jolloin
ihmiset pyysivät lupaa nähdä tai kuvata tuota Raamattua.
Kaikki saivat kieltävän vastauksen.
Menemme eteenpäin, vuoteen 1942, II maailmansodan aikaan.
Jerusalemin Heprealaisessa yliopistossa päätettiin toimittaa
uusi, israelilainen juutalaisen Raamatun laitos.
Asiaa hoitamaan asetettiin toimituskunta.
He halusivat tekstiksi nimenomaan Aleppon Keter-raamatun.
He pyysivät Aleppon seurakun- nalta mahdollisuutta nähdä kirjan,
mutta saivat kieltävän vastauksen.
30.11.1947, YK:n Palestiinan jakopäätöksen jälkeisenä päivänä
Lähi-Idässä oli paljon juuta- laisvastaisia levottomuuksia.
Aleppon vanha synagooga ryöstettiin ja poltettiin.
Kukaan ei tiennyt, mitä Keter-raamatulle tapahtui.
Tutkijat arvelivat sen tuhoutuneen.
Ajateltiin sen olevan mennyttä, eikä ollut toivoa sen löytymisestä.
1958 Israelin presidentti Izhak Ben Zvi sai vieraan,
joka sanoi: Minulla on lahja juutalaisten päämiehelle,
kuten hän preisdenttiä nimitti.
Hän otti paketista esille Keter-raamatun.
Silminnäkijä on kertonut Izhak Ben Zvin reaktiosta.
Presidentti Ben Zvi oli tietoinen Keter-raamatun arvosta.
Kun hän näki kirjan, hän oli hämmästynyt ja liikuttunut.
Vanhan testamentin tutkimuksessa on ollut kaksi suurta tapausta.
Ensimmäinen oli Juudean autiomaan kirjakäärölöydöt vuosina 1947-67.
Toinen on Keter-tekstin löytyminen.
Näiden kirjoittamisen välillä on yli 1000 vuotta.
Löytyi Vanhan testamentin teksti 1000 vuoden takaa ja voitiin
verrata sitä 2000 vuoden takaiseen.
Se oli valtava tapaus Vanhan testamentin tutkimuksessa.
Heräsi maailmanlaajuinen kiinnostus Keter-raamattuun.
Sekä juutalaiset että kristityt tutkijat olivat odottaneet sitä.
Minulla on kirja 1600-luvun puolivälistä.
Kirjassa on latinankieli heprean rinnalla.
Siinä kirjojen järjestystä on muutettu.
Siinä Vanha testamentti nähdään historiallisena kirjana,
jonka tekstien tulee olla aikajärjestyksessä.
Otetaan vaikkapa Ruutin kirja.
Ruut oli kuningas Daavidin suvun esiäiti.
Ruutin kirjan tulee olla ennen Kuningasten kirjaa.
Samoin Aikakirjat ovat ennen profeettoja.
Siis siinä ei noudatettu perin- teistä juutalaista järjestystä.
Käännöksiä tehtiin ensin Euroopan kielille
ja sitten lähettien toimesta Afrikassa paikallisille kielille
ja näin muuallakin maailmassa.
Aina on löytynyt uusia kieliä ja murteita.
Raamattu on eniten käännetty ja eniten painettu kirja maailmassa.
Tervetuloa raamatunkääntäjien ja tutkijoiden kotiin Jerusalemiin.
Kodin takana on näky Raamattua äidinkielelleen kääntävien
kielenkääntäjien kouluttamisesta.
Raamatun kieltä Raamatun maassa.
Kun kääntäjät tutustuvat Raamatun tekstiin sen viitekehyksessä,
ja alkuperäismaassa,
se vaikuttaa heihin syvästi.
Suomennos: Silja Bar David