Iisrael räägib
Qumrani turismikeskuse videomaterjal
Iisraeli rahvast nimetatakse raamaturahvaks,
viidates raamatute raamatule ehk Piiblile.
Piibel, maailma loetavaim raamat,
on tõlgitud paljudesse keeltesse.
Juudi Piiblis on Vana Testamendi 24 raamatut.
Millal need kirjutati ja kes otsustas, millised jäävad Piiblisse?
Nahum Ben Zvi suguvõsal on Jeruusalemmas
aastaid Piiblitrükikoda.
Ta uurib ja trükib juutide pühi raamatuid.
Hetkel oleme kindlad vaid Moosese raamatute suhtes.
Neid tunti juba I templi ajal, umbes 500-600 e.m.a.
Vana Testamendi kaanoni määratlemine on väga ebaselge.
Praegust Vana Testamendi raamatute järjekorda
tuntakse alates 1. aastatuhandest e.m.a.
Juba siis oli erimeelsusi eelkõige kahe raamatu suhtes -
Koguja ja Ülemlaul.
Need kaasati Piiblisse alles 1. sajandi keskel.
Rabi Akiva pidas teiste kõrval ka neid pühadeks kirjadeks.
Vana Testamendi tekst on 2000 aastat vana.
Nii et selle raamatute järjekord on 2000 aastat vana.
Vanimad kirjarullid leiti Surnumere lähedalt Qumranist.
Esimesed rullid leidis 1947. aastal beduiinikarjane,
kes püüdis päästa koopasse kukkunud lammast.
Kirjarullid on 2000 aastat vanad ja sisaldavad muuhulgas suurema osa
Vana Testamendi raamatutest.
Kirjarullide autoriteks peetakse Surnumere põhjaosas elanud
juudi päritolu esseenide kogukonda.
Juudea kõrbest ja Qumranist leiti umbes 800 pärgamendirulli.
Nende seas olid mõned varem tundmatud raamatud,
nagu Templiraamat ja Eenoki raamat.
Kirjarullide peitjad pidasid neid pühadeks kirjadeks.
Meie Piiblis neid ei ole. Me ei tea, miks.
Samuti ei tea me, kust need kirjarullid pärit on.
Palju on vaieldud, kas need kirjarullid kirjutati Qumranis,
või toodi need Jeruusalemmast Juuda kõrbe
roomlaste eest varjule.
Arheoloogid ja piibliuurijad vaidlevad selle üle.
Ka esseenideks nimetatud Qumrani elanike suhtes ollakse eri meelt -
kas nad olid ajaloolase Josefus Flaviuse mainitud esseenid või mitte.
On selge, et Qumranis elas suur juudi kogukond,
kes elasid lihtsat elu ja järgisid rangelt rituaalset puhtust.
Võimalik, et nemad kirjutasid need kirjarullid.
Qumranist on leitud kirjutus- vahendeid, näiteks tindipudeleid,
mis seda oletust toetavad. Siiski pole seda veel tõestatud.
Juuda kõrbe kirjarullileid oli suur läbimurre,
kuna enne neid ei olnud nii varajasi tekstikoopiaid olemas.
Eksisteeris 24 püha raamatu kogumik.
Kuni 16. sajandini kopeerisid neid kirju käsitsi inimesed,
kes ei suutnud nii suure töö juures alati täpsed olla.
Tuli ette inimlikke vigu.
Nüüd avastati suur 2000 aasta vanune leid.
See avas Piibli uurimisele täiesti uue võimaluse.
Võidi võrrelda tänapäevast Piiblit 2000 aastataguse tekstiga.
Pärast Qumrani leide pole toimunud mingeid suuremaid muutusi.
Vana Testamendi tekstid on säilinud üllatavalt hästi.
Kuigi nii suurt hulka tekste on kopeeritud 2000 aastat,
on tehtud väga vähe vigu.
Vana Testamendi raamatud ja nende järjekord otsustati 2000 aasta eest.
Vanim täielik juudi piibliväljaanne on Aleppo koodeks.
Heebrea k. "Keter Aram Tsova".
Teksti täpsuse tõttu nimetati see keter'iks ehk krooniks.
Nahum Ben Zvi elutööks on selle krooni uurimine
ja uue väljaande väljastamine.
Keteri raamat on kirjutatud pärgamendilehtede mõlemale poole.
Selle tellis üks Basras elanud karaiidi juut.
Tellimus tehti ühele Tiberiase suurele piiblitundjale.
Valmis raamat toimetati karaiidi kogukonnale Jeruusalemma.
Seega tehti tellimus Basra kaudu Tiberiasest Jeruusalemma.
Raamatut kirjutati kümme aastat, 910.-920. aastani.
Seejärel viidi see Jeruusalemma.
Algusest peale peeti seda ainulaadseks väljaandeks.
Selle kirjutaja Naftali Ben Asser oli suur piiblitundja.
Tema suguvõsa kopeeris piiblitekste 200 aastat.
Jeruusalemma karaiitide kogukond mõistis raamatu väärtust
ja kirjutas sellele lisa.
Mitmesse kohta on kirjutatud:
"Pühendatud Issandale, mitte müügiks ega ostmiseks."
Seega kuulub raamat juutidele ja seda ei tohi müüa.
Umbes sada aastat hiljem vallutasid moslemid Jeruusalemma.
Kroon viidi Egiptusesse ja hiljem Aleppo linna Süürias.
Seda peideti hoolikalt Aleppo juudi sünagoogis.
Teame juhtumeid 19. ja 20. sajandist,
kus inimesed palusid luba seda Piiblit näha või pildistada.
Kõik said eitava vastuse.
1942. aastal, II maailmasõja ajal,
otsustati Jeruusalemma Heebrea Ülikoolis toimetada uus,
Iisraeli juudi Piibli väljaanne.
Selleks moodustati meeskond.
Nad tahtsid alustekstiks just Aleppo Keter-Piiblit.
Nad palusid Aleppo koguduselt luba raamatut näha,
kuid said eitava vastuse.
30.11.1947, päev pärast ÜRO otsust Iisraeli jagamise kohta,
toimus Lähis-Idas palju juutidevastaseid rahutusi.
Aleppo vana sünagoog rüüstati ja põletati maha.
Keegi ei teadnud, mis juhtus Keter-Piibliga.
Uurijad arvasid, et see hävis.
Arvati, et see on läinud ja polnud mingit lootust seda leida.
1958. aastal tuli Israeli presidendi Yitzhak Ben-Zvi juurde külaline,
kes ütles, et tal on kingitus juutide pealikule,
nagu ta presidenti kutsus.
Ta võttis välja Keter-Piibli.
Üks pealtnägija rääkis Yitzhak Ben-Zvi reaktsioonist.
President Ben-Zvi tundis Keter-Piibli väärtust.
Kui ta raamatut nägi, oli ta väga hämmastunud ja liigutatud.
Vana Testamendi uurimises on toimunud kaks suurt sündmust.
Esimene oli Juuda kõrbest 1947-1967 leitud kirjarullid.
Teine oli Keter-teksti leidmine.
Nende kirjutamise vahel on üle 1000 aasta.
Leiti 1000-aasta vanune Vana Testamendi tekst,
mida sai võrrelda 2000-aastasega.
See oli Vana Testamendi uurimises tohutu sündmus.
Keter-Piibli vastu tekkis ülemaailmne huvi.
Nii juutidest kui kristlastest uurijad olid seda oodanud.
Sadu aastaid ja eelkõige trükikunsti leiutamise järel
on kristlased tõlkinud ja levitanud piiblitekste.
Osades tõlgetes on Vana Testamendi raamatute järjekorda muudetud.
Mul on 17. sajandi keskelt pärit raamat.
Raamatus on ladina ja heebrea keel kõrvuti.
Selles on raamatute järjekorda muudetud.
Vana Testamenti nähakse seal ajaloolise raamatuna,
mille tekstid peavad olema kronoloogilises järjestuses.
Võtame näiteks Ruti raamatu.
Rutt oli kuningas Taaveti suguvõsa esiema.
Ruti raamat peaks olema enne Kuningate raamatut.
Samuti on Ajaraamatud enne prohveteid.
Selles ei järgitud traditsioonilist juudi järjestust.
Algul tehti tõlkeid Euroopa keeltesse
ja seejärel misjonäride kaudu Aafrikas kohalikesse keeltesse.
Sama toimus ka mujal maailmas.
Alati on leitud uusi keeli ja murdeid.
Piibel on kõige enam tõlgitud ja trükitud raamat maailmas.
Tere tulemast piiblitõlkijate ja uurijate koju Jeruusalemmas.
Kodu sündis nägemusest koolitada Piiblit emakeelde tõlkivaid tõlke.
Neile õpetatakse Piibli maal Piibli keelt.
Kui tõlkijad tutvuvad Piibli tekstiga selle algupärases keskkonnas,
ja algupärases riigis, avaldab see neile tugevat mõju.
Piibli tõlkimistöö jätkub ka tänapäeval.
Jeruusalemmas on 15 aastat tegutsenud projekt
"Piiblitõlkijate kodu".
Mirjam Ronning tuli Iisraeli 7-aastasena.
Tema vanemad tegelesid siin Piibli levitamistööga.
Ta juhib projekti koos oma mehe Halvoriga.
2010. aasta septembris peeti Juuda mäestikus Yad Hashmonas
uue piiblitõlkijate kodu sisseõnnistamispidu.
15 aastat tagasi tekkis meil soov rajada piiblitõlkijate kodu,
mille töövisioon on väga sarnane minu isa Kaarlo Syväntö omaga -
Piiblit peab lugema, uurima ja õppima emakeeles.
Mõistame seda hästi, kuna oleme väike rahvas.
Kuigi paljud oskavad teisi keeli:
võõrkeelena rootsi, prantsuse, inglise või saksa keelt,
võtate meelsamini kätte emakeelse Piibli
ja ammutate sealt Sõna ning toidate end sellega.
Maailmas on tuhandeid rahvaid, kellel see võimalus puudub.
Kas pole kaunis ja võimas Soome professionaalide poolt ehitatud maja?
Miks ehitada sellist maja Juuda mäestikku?
Põhjus on selles, mida Jeesus oma jüngritele lõpetuseks ütles.
Loen selle isa vanast Piiblist, vana tõlge Matteuse evangeeliumist:
"Minge ja tehke kõik rahvad minu jüngriteks."
Heebrea keeles öeldakse, et tehke neist minu õpilased.
See käsk tähendab just seda, mis siin kirjas on -
see tähendab kõiki rahvaid, mitte mingit umbmäärast maailma,
vaid otseselt kõiki rahvaid.
Piibliühingute statistika kohaselt on maailmas üle 6900 keele.
Vaid 450 keeles on olemas kogu Piibel.
Umbes 1000 keelel on Uus Testament, kuid puudub juudi Piibel
ehk Vana Testament.
Neil puudub tekst loomise kohta ja Messia tuleku prohveteeringud.
Hetkel on käsil 1700 uut keeleprojekti,
mis jätab ikka veel rohkem kui 2500 keelt ilma ühegi piiblilauseta.
On täiesti selge, et me ei jõua rahvasteni,
kui meil pole päästelugu, mida neile õpetada.
See ongi väljakutse - kuidas jõuda nii kaugele,
et kõigil rahvastel oleks Piibel.
Kas ilma emakeelse Piiblita saab olla Jeesuse õpilane või jünger?
Piiblitõlkijate vastus ja oma kogemus ütleb, et kui me ei uuri Piiblit,
ega loe ja mõista seda, ei saa me olla jüngrid.
See oleks pinnapealne.
Võib olla kristlane nime poolest,
kuid ilma emakeelse Piiblita on võimatu olla jünger.
Kuidas saaksime seda edendada või kiirendada?
Meil on olnud umbes 15 aastat selline mõte,
et kui pole piisavalt kristliku taustaga Lääne inimesi,
kes läheksid neisse maadesse, siis toogem rahvustõlgid siia maale.
Kui nad õpivad tundma algteksti ja seda maad,
selle taimi ja loomi ning mitmeid fakte selle maa kohta,
saavad nad teabe, mida suudavad edastada omale rahvale
parimal ja kiireimal moel.
Peas peab olema nii algtekst kui ka sihtkeel.
Täna hommikulgi mõtlesin, et parim tõlk on see,
kes tunneb algteksti heebrea keeles ja oma hõimu keelt.
Minu kleidil on erinevate Lääne- Aafrika keelte nimetused -
siin on tõlke ka sealt.
Siia tuleb näiteks nunikeelne tõlk, kes vaatab kõike
nuni keele vaatevinklist, mis on uus ja mis mitte.
Ta õpib Piibli heebrea keelt ja nende teadmistega varustatult
mõistab ta tõde paremini.
Piiblitõlkijate kodu eesmärk on tõde.
Siia saabuvad inimesed valitakse hoolikalt -
nad on kõik ametilt piiblitõlkijad,
oma rahvaste poolt välja valitud.
Neil on annet oma emakeeles ja vaimselt on nad oma rahva juhid.
Programmi alustasime meie ja see tegutseb Heebrea Ülikooli alluvuses.
See on akadeemiline programm, mille eest saab ka ainepunkte.
Siia saabuvatel inimestel peab olema bakalaureuse- või magistrikraad.
Meil on olnud ka doktoriväitekirja kirjutavaid inimesi.
Enne siiatulemist peavad nad õppima vähemalt aasta
Piibli heebrea keelt. Nad ei alusta siin tähestikuga.
Sellest näeb, kas nad suudavad seda tööd teha.
Nad osalevad siin Heebrea Ülikooli Rothbergi Rahvusvahelise kooli kaudu
6-kuulises intensiivprogrammis, nii et nad lahkuvad siit muudetuina.
Mirjami ja Halvori poeg Daniel juhendas uue kodu ehitustööd.
See on tegelikult üsna imeline, et see maja viimaks püsti on.
Ehitusprotsess on olnud üsna keeruline - maa- ja ehitusload jne.
Tuletõrje sai peaaegu rabanduse, kui nägi meie täispuidust maja,
nii et neile pidi asju seletama ja muud sarnast.
Meid on aidanud suur hulk vabatahtlikke,
kes on teinud erinevaid töid.
Oli hea näha neile materjale tuues, et see ehitusmasin töötab.
Siin lähedal on pommivarjend olemas, kuid pidime siiski uue ehitama.
Pidime tegelema teatud kohalike iseärasustega.
Siin on ka selliseid putukaid, kes armastavad selle maja puitu,
nii et pidime leidma mürgi, mis tapab neid, kuid pole meile mürgine.
Soomes on nende jaoks ilmselt liiga külm kliima.
Pidin tegelema kõigi nende paberi- ja putukateemadega,
kuid lõpuks näeme, et see mosaiik on valmis saanud.
See on Jumala ime ja arm, et kõik on sujunud,
ja ükski inimene pole viga saanud.
Üks mees küll kukkus ja murdis käeluu,
aga naaseb nüüd tööle.
Väga raske on kõike mõne minutiga rääkida.
Kuid tulemus on silmaga näha.
Piiblikodu asutati 15 a. tagasi vabatahtlike abiga.
Oleme Halvoriga vabatahtlikud ega saa palka.
Algusest peale mõistsime, et me ei suuda maksta palka
kokale ja autojuhile ja nii ütlesime,
et kui keegi tahab teenida, siis teretulemast.
Kõik, kes 15 aasta jooksul on teeninud, on vabatahtlikud.
See on olnud eeskuju tõlkidele, et ka nii võib teenida.
Sest ei saada hakkama kokata, koristajata.
Pole kasu heebrea keelest, kui ei tegeleta eluga.
Kust on pärit raha selle palkmaja projekti jaoks?
Üksikisikud Soomes on mõistnud missiooni tähtsust,
et siit maalt lähtub taas sõna, nagu 2000 aastat tagasi.
Siin teenib ka soomlasi.
Sõna lähtus siit Soome ja teistesse maadesse
ning nüüd lähtub taas õpetus Siionist ja Sõna Jeruusalemmast.
Toimetaja: Netanel Bar David
Reissöör: Katri Huusari
Tõlge: Monika Jaaguri