Iisrael räägib
3000 aastat tagasi kuulutati Jeruusalem
Iisraeli kuningriigi pealinnaks.
Linna esimene valitseja oli kuningas Taavet.
Iidne Taaveti linn asub väljaspool praeguse vanalinna müüre,
Morija mäe lõunanõlval.
Benjamin Bar-David on tegutsenud Jeruusalemmas giidina.
Esiteks peame mõistma olulist fakti, et Taaveti linn
ei asu vanalinna müüride vahel.
Jeruusalemma külastajad vaatavad kõigepealt vanalinna müüre
ja arvatakse, et kõik sai alguse just sealt.
Taaveti linn asub aga lõunapool, linnamüüridest väljas.
Linna asukoht valiti neljal peamisel põhjusel.
Otsiti põllumajanduskõlbulikku maad.
Kaitse otstarbel otsiti topograafiliselt kõrgeid punkte,
et vaenlase tulek oleks kaugelt näha.
Mäenõlvu kasutati looduslike kindlustustena.
Püüti olla võimalikult lähedal kaubateedele.
Need kolm põhjust ei ajendanud iidse Jeruusalemma rajamist.
Selleks oli neljas ja kõige tähtsam põhjus - veeallikad.
Ilma veeta ei olnud noil aegadel elu.
Seda on oluline mõista tänases modernses maailmas.
Siin all asub Jeruusalemma mägede kõige rikkalikum veeallikas.
See voolab Kiidroni orus, mis jääb Taaveti linna ja Oliivimäe vahele.
Taaveti linn lõpeb läänepool teise oruga,
mis ei ole nii sügav kui Kiidroni org.
Mõlemad orud kohtuvad meist lõunapool moodustades
Taaveti linna lõunapiiri.
Kaitseaspektist olid suurimaks probleemiks põhjakaare mäed,
mis asusid Taaveti linnast kõrgemal.
Sadu aastaid ei elanud linnas kedagi.
Arheoloogid leidsid selle alles 19. sajandi lõpus.
Arheoloog Nir Ortal on tegutsenud Jeruusalemmas giidina üle 10 aasta.
Tegemist on paigaga, mis asub veidi vanalinnast väljaspool.
Tänane Jeruusalemma vanalinn pärineb 16. sajandist,
tõeline vanalinn asub väljaspool praeguseid müüre.
Seal ei elanud kedagi mõnisada aastat või isegi tuhat aastat.
See oli alati väljaspool, vähem kaitstud
ja inimesed ei kippunud neil nõlvadel elama.
Seal oli raske maad harida ja maju ehitada.
Inimesed kolisid ülespoole ja nii jäi paik pikaks ajaks hooletusse.
Keegi polnud üritanud sealt varem midagi otsida.
Teati mõningaid Piiblis kirjeldatud tunnusjooni nagu Kiidroni org.
Nii et linna leidmine oli õnnelik juhus.
Mõned 19. saj õpetlased uskusid, et seal pole midagi otsida ega leida.
See oli eksitus ja tulevikus ootab ees veel palju sarnaseid leide.
Esimesena tegi seal kaevandustöid 1867. aastal Charles Warren.
Ta kaevas mitmes kohas väikesel maalapil.
Ta uuris maad Templimäe ümbruses.
Ligemale ta ei pääsenud, kuna linnas valitsesid Ottomani türklased.
Ta tegi proovikaeveid mitmes kohas ja püüdis oma leide ühendada.
Ta leidis mitmes kohas massiivseid kindlustusi ja muid erilisi asju.
Ta kaevas ka allika juures, leidis sealt allikani viiva tunneli.
Taaveti linna mainitakse Piiblis esimest korda
jebuuslaste kindlustatud linnana.
Teame, et 12. saj eKr tulevad Iisraeli suguharud maale
ja vallutavad selle koos mäega.
Jeruusalem jääb kaananlaste valdusse veel 200 aastaks.
Kuningas Taaveti ajal elasid siin kaananlased,
keda hüüti jebuuslasteks. Nende linna nimi oli Jebuus.
Piiblist näeme, et tegemist oli üsna tugeva linnaga.
Jebuuslaste kuningas pilkab Taavetit, väites, et ta ei suuda
linna vallutada, isegi kui seda kaitseksid pimedad ja lonkajad.
Piiblist võib mõista, et Taaveti väepealik Joab, Seruja poeg,
vallutas linna alates veetunnelist.
Linnast viis tunnel allikani, mis asus linnast väljaspool.
Joabil õnnestus pääseda sealtkaudu linna ja nii see vallutatigi.
Kui kuningas läks oma meestega Jeruusalemma selle maa elanike
jebuuslaste vastu, ütlesid need Taavetile: "Siia sisse sa ei pääse,
või olgu siis, kui ajad ära pimedad ja lonkajad!" See pidi tähendama,
et Taavet sinna ei pääse. Aga Taavet vallutas Siioni linnuse,
mis nüüd on Taaveti linn. Ja Taavet oli sel päeval ütelnud:
"Igaüks, kes lööb jebuuslasi ja tungib veejuhtmeni, võidab need
"lonkajad ja pimedad", keda Taaveti hing vihkab!"
Sellpärast üteldakse: "Pime ja lonkaja ei pääse kotta!" 2 Sa 5:6-8
Saamueli raamat mainib Taaveti valitsust ja seal on veider salm,
mis räägib Jeruusalemma vallutami- sest kraavi kaudu üles minnes.
Heebrea keeles on see 'tsinor', mida mainitakse korra ka Lauludes.
Ka seal ei ole päris selge, mida see tähendab. Mõned seostasid seda
juba 1870-ndail aastail tunneliga, mis ühendas shahti allikaga.
On raske mõista, millega täpselt tegemist on. Esiteks ei teata sõna
tähendust ja teiseks probleemi tõttu, mida kujutab endast
relvastatud inimeste üles ronimine kitsast ja mitte just vertikaalsest
shahtist, et linna vallutada.
Ka algupärast piiblisalmi esitatakse Ajaraamatus teisiti.
Teema sai alguse kirjast Briti ajalehtedele.
Nüüd usutakse, et linna arvatavasti ei vallutatud tunneli kaudu.
On raske tõestada, kuidas see tegelikult vallutati.
Peame mõistma, et Taavet ei valluta linna selle asukoha tõttu,
vaid vaatamata asukohale.
Piibel räägib, et pärast esimese kuninga Sauli surma
puhkeb sõda Taaveti laagri e Juuda suguharu ja Sauli laagri vahel,
kuhu kuulusid ülejäänud üksteist suguharu.
Pinev sõda kestab mitu aastat ja kuningas Taavet mõistab,
et ainus viis suguharud ühe valitsuse alla ühendada,
on jätta oma endine pealinn Hebron Juuda suguharu keskele
ja leida neutraalne koht, mida ei seostata tema suguharuga.
Nii jõuab ta siia - linna, mis asub täpselt lõunas asuva Juuda suguharu
ja põhjas asuva Benjamini suguharu vahel.
Näeme ka teist, vaimsemat põhjust, mis puudutab jumalikku valikut.
Juba Taaveti ajal teati, et koht, kus Jumal käskis Aabrahamil
Iisak ohverdada, asub siin - Morija mäel.
Piibel kirjutab, et kui ingel oli Aabrahami peatanud,
nimetati see koht "Mäeks, kus nähakse Issandat."
Issand käskiski hiljem Taavetil ehitada oma püha tempel -
Issanda koda, siia Morija mäele.
Kui Taavet tuli Jeruusalemma, tõi ta esimese asjana
poliitilise valitsuse eelmisest pealinnast üle uude Jeruusalemma.
Seejärel lasi ta sinna tuua Jumala laeka, mis asus Juuda mägedes,
Kirjat-Jearimis, umbes 15 km läänepool.
Sellest peale asusid nii poliitiline kui vaimne keskus samas kohas.
Jeruusalemmast sai n-ö rahva süda nii vaimselt kui poliitiliselt.
Kuningas Taaveti aja üle käis hiljuti suur vaidlus.
Teda mainitakse ka mõnedes piiblivälistes iidsetes allikates,
kuid mitte tema enda ajastul.
Arheoloogid vaidlevad 10. ja 9. sajandi üle e.m.a.,
kas Jeruusalem oli Taaveti ajal tõeline linn või mitte.
Ühed väidavad, et oli, teised, et see oli vaid väike asula
või mingi suguharu keskus.
Tema on see Jumal, kes asub Jeruusalemmas. Esra 1:3
Arheoloog Eilat Mazal leidis mäekünkal tohutu ehitise.
See võis olla palee või mingi keskne hoone.
See tõestab, et seal asus keskne valitsus, mis suutis mobiliseerida
inimesed seda ehitama ja neil olid selleks ka rahalised vahendid.
Neil oli kontroll inimeste üle ja nad suutsid ehitada midagi
massiivset. On raske öelda, mis see täpselt on, kuid see
pärineb 10. sajandist eKr, mis on kuningas Taaveti valitsusaeg.
Kuningas Taavet valitses Jeruusalemmas 33 aastat.
Temal jäi tempel siiski ehitamata.
Taavet tahtis väga Issandale koda ehitada,
kuid Jumal ei andnud selleks luba, kuna ta oli sõjamees
ja tema kätel oli veri.
Issanda koja ehk püha templi peab ehitama rahu inimene.
Jumal andis selle ülesande Taaveti pojale Saalomonile,
kes ehitas koja pärast Taaveti surma.
Esimese templi aegse Jeruusalemma makett Arieli keskuses.
Kui Saalomon oli linna põhjaossa Morija mäele püha templi ehitanud,
kasvas linn ligi kaks korda suuremaks.
Taaveti linna kaevandustööde käigus on avastatud hulgaliselt
leide, mis pärinevad kuningas Hiskija ajast. Hiskija elas
ca 200 a Taavetist hiljem ja valitses Jeruusalemmas 29 aastat.
2 Ajaraamatust, Jesaja ja Kuningate raamatus
loeme Assüüria armee sõjamarsist.
Armee tuli Juudamaale Jeruusalemmaga sõdima.
See toimus umbes kümme aastat pärast seda, kui assüürlased olid
vallutanud põhjas Iisraeli kuninga kümme suguharu
ning nad pagendusse ajanud.
Tolleaegne Juuda kuningas Hiskija, kes valitses Jeruusalemmas,
tegi linna vallutamise vastu mõningaid ettevalmistusi.
Ta parandas linnamüürid ja ehitas väljapoole veel ühe müüri.
Hiskija ajal kasvas linn lääne suunas - Jeruusalemma
Läänekünkale, ja Hiskija ümbritses kogu uue linna müüriga.
Hiskija olulisim ettevõtmine oli vee toomine linna.
Veeallikas asus varem linnast väl- jas, vaenlane võis selle vallutada
ja see oli lihtsaim viis linna võitmiseks.
Hiskija ehitas 500-m tunneli veeallikast linna veehoidlasse,
mida nimetatakse Siiloa tiigiks.
Tunnel on 533 meetrit pikk ja sobib piibelliku kirjeldusega.
Ei ole teada, kuidas nad tunneli ehitasid.
Võimalik, et nad kasutasid looduslikke kaljupragusid.
Nad teadsid, et need on olemas ja proovisid erinevaid teid,
kuni leidsid õige suuna, mis ühendas allika ja veehoidla.
On hämmastav, et 2700 a tagasi inimesed teadsid,
mis suunas kalju sees kaevata.
Võime seda võrrelda hiljuti Inglise kanali all valminud tunneliga.
Sealgi mindi ühes kohas vales suunas ja see vajas korrigeerimist.
Ei ole teada, kuidas teati, mis suunas kaevata.
Kaldenurga arvestamine oli raske, sest mäeselg on üsna lauge.
Tunneli alguse ja lõpu vaheline erinevus on vaid 30 sentimeetrit.
1909. aastal tuli siia kaevama rühm aardekütte,
kes otsisid templi ja Saalomoni varandusi.
Neil oli kaasas munk, kes pani kõik nende leiud väga hoolikalt kirja.
Hiljem tehti seal kõik tühjaks.
Ka nemad tühjendasid eest eelmiste kaevetööde tulemusi
ja nii ei ole teada, mis seal täpselt oli.
Tänapäeva kaasaegse tehnoloogiaga suudaksime ehk identifitseerida
kihte või mõningaid nende avastatud leide paremini,
aga nüüdseks on kõik kadunud ja midagi pole algkontekstis säilinud.
Nii on meil raske mõista, mis seal täpselt toimus.
Hiljuti geoloogid määrasid teatud tunneli omadusi ajajärku 700 eKr.
1880. a avastati Siiloa raidkiri.
Kirjutis sobib paleograafiliselt samasse perioodi - 700 eKr.
Kahjuks Siiloa raidkiri vaikib ega räägi, mida teada tahame -
kes selle tegi ja millal.
See räägib vaid kahest tunneliehitusmeeskonnast,
kes mõlemast otsast kaevasid ja keskel kokku said.
Hiskija kaevatud tunnel tõi vee Siiloa tiiki.
Tiigi algne asukoht oli kaua aega teadmata.
Alles mõni aasta tagasi leiti kae- vetööde käigus selleni viiv trepp.
Kuningas Heroodest tunti Rooma perioodil kui suurt ehitajat.
Ta laiendas Siiloa tiiki.
Ürikutest on teada, et Iisraeli pühade ajal tulid palverändurid
ja pesid tiigis jalgu, enne kui üles templisse läksid.
Uus Testament kirjeldab üht Jeesuse imet -
Käskis pimedal Siiloa tiigis silmi pesta ja too tuli nägijana tagasi.
Seda kirjutab Siiloa tiigi kohta Uus Testament. Kui Ta seda
oli ütelnud, sülitas Ta maha, tegi süljest muda ning võidis selle
mudaga tema silmad ja ütles talle: "Mine pese silmi Siiloa tiigis!"
Siis ta läks sinna ja pesi, ja tuli nägijana tagasi. Jh 9:6-7
Taaveti linna kaevetöid rahastab ühing "El Ad",
mis linna eest ka hoolitseb ja peab ülal sealset infokeskust.
Udi Argones on Taaveti linna infoülem.
Taaveti linn on olnud avatud 20 aastat.
Varem ei käinud siin palju külastajaid.
Tulid ainult need, kes selle olemasolust teadsid.
Viimastel aastatel oleme avanud paiga kõigi rajatiste, näituste,
veebilehtede ja ka marketingiga,
mida sellise rahvuspargi ülalpidamine vajab.
Peab meeles pidama, et tegemist on piibliajastu Jeruusalemmaga.
Paik aitab inimestel paremini ajalugu tundma õppida.
150 a jooksul on siin tehtud palju arheoloogilisi väljakaevamisi.
Need said alguse 1867. aastal arheoloog Warreniga.
Tema järel tuli palju teisi.
Ka viimastel aastatel on kaevatud näiteks seal parkimisplatsil
veeallika ümber ja Siiloa tiigis.
Kaevetööd on väga olulised, kuna nende kaudu saame uut teavet
Jeruusalemma ajaloo kohta.
10 aastat tagasi käis siin 5000 külastajat aastas.
Hiljem juba 20 000 - 80 000.
Täna külastab meid aastas 400 000 inimest, mis on tähelepanuväärne.
100 000 neist tuleb välismaalt.
Nii Iisraelis kui välismaal on hakatud mõistma paiga tähtsust.
Inimesed mõistavad, et tahtes tunda Jeruusalemma, peavad nad
siia tulema. Täna asub Taaveti linna lähistel peamiselt araablaste
asustatud Silvani linnaosa.
Mõlemal pool seda rajooni elavad juudid ja araablased
ning on omavahel head naabrid.
Nad austavad ja hindavad üksteist ning teevad koostööd
nii kaubavahetuses kui ka arheoloogilistes kaevetöödes
ning pakuvad teenuseid turistidele.
Meil on hea meel oma hästilaabuva koostöösuhte üle.
Ka meie naabritel on selle üle arvatavasti hea meel.
Kuningas Taaveti nime kannab ka vanalinna läänemüüril asuv torn.
Taaveti torn on muutunud Jeruusalemma kaubamärgiks.
Viimastel sajanditel on seda pee- tud Jeruusalemma sümboliks. Nii
Euroopa kui muu maailma juutidel ripuvad selle pildid koduseintel.
Kahjuks ei ole tornil kuningas Taavetiga mingit pistmist.
Tegelikult on see Mamelukkide ajal ehitatud moshee minarett,
millel pole Taavetiga mingit seost, sest Taaveti linn asus lõunapool.
Esimesena nimetasid selle paiga Taaveti järgi Bütsantsi kristlased,
kes ehitasid sinna tsitadelli. See oli linna kõrgeim punkt ning nad
tahtsid end seostada müütilise kuningaga, kes rajas linna oma
riigi pealinnana. Sellest peale jäi nimi püsima. Oli Taaveti torn ja
selle kõrval Taaveti värav, mida nimetatakse Jaffa väravaks ning
teisi Taavetiga seostatud paiku. Isegi 19.-20. sajandil sellest läände,
teisele poole orgu rajatud rajoo- nis on meil nüüd Kuningas Taaveti
hotell ja Kuningas Taaveti tänav.
Vaid 20 aastat tagasi ehitati ala, mida nimetatakse Taaveti külaks.
See on kõik Taaveti torni tõttu, kuigi pole ise seal kunagi olnud.
Üks hämmastavamaid asju piiblilu- gude sünnipaigus viibimise juures
on võimalus paljutki mõista.
Laul 121:1: "Ma tõstan silmad mä- gede poole, kust mulle abi tuleb!"
Veidi hiljem kirjutab Laul 125:2: "Jeruusalemma ümber on mäed
ja Jehoova on oma rahva ümber nüüd ja igavesti!"
Kui turistid tulevad tänapäeval Jeruusalemma või Templimäele,
näevad nad ringi vaadates mägesid, mis samal kõrgusel või madalamal.
Lauludest lugesime, et Taavet pidi silmad üles, mägede poole, tõstma.
Ainult siin seistes - samas kohas, kus 3000 a tagasi seisis Taavet
ja vaatas mägesid, mõistame, et ta pidi tõepoolest silmad tõstma,
et näha mägesid, mis ümbritsesid Taaveti linna ja olid kõrgemad.
Ma tõstan silmad mägede poole, kust mulle abi tuleb! Abi tuleb
Jehoova käest, kes on teinud taeva ja maa! Ei ta lase jalga vääratada,
ei su hoidja tuku! Vaata, ei tuku ega uinu magama see, kes Iisraeli
hoiab! Jehoova on su hoidja, Jehoova on su vari su paremal käel!
Päeval ei pista sind päike ega kuu öösel! Jehoova hoiab sind kõige
kurja eest, tema hoiab sinu hinge! Jehoova hoiab su väljumist ja su
tulemist nüüd ja igavesti! Laul 121
Toimetaja: Netanel Bar David
Eestikeelne tõlge: Monika Jaaguri