Iisrael räägib
Jeruusalemma mägede ja Surnumere vahel asub Juudamaa kõrb.
See paik on läbi aegade tõmmanud ligi inimesi, kes otsivad lihtsat elu
eemal suurtest asustatud keskustest. Siin toimusid mitmed piiblisündmused.
Esiteks - Joosua, Nuuni poeg, ületas Jordani ja tuli Jeerikosse,
mis on oaas Juudamaa kõrbealal.
Juudamaa mägedest saame rohkem teada Jeeriko ja Ai
vallutamise lugudest. Hilisematel aegadel tuntakse seda
paika prohvetite maana, kes tulid siia elama ja prohvetiametit õppima.
Eelija elas ja õppis siin. Ajaloost teame, et kõrb on rahu ja
vaikuse paik, kus inimesed tunnevad end Loojale lähemal.
Taaveti laul sellest ajast, kui ta oli Juuda kõrbes:
Jumal, sina oled mu Jumal, sind ma otsin vara! Sinu järele januneb mu
hing, sind ihaldab mu ihu kuival ja põudsel maal, kus pole vett! Ps 63:2
Hüüdja hääl: "Valmistage kõrves Jehoova teed,
tehke langendikul maantee tasaseks meie Jumalale! Jes 40:3
Johannes ütles: "Mina olen hüüdja hääl kõrves:
Tehke tasaseks Issanda tee, nõnda nagu prohvet Jesaja on ütelnud!" Joh 1:23
Ristija Johannes veetis aega kõrbes, et olla Loojaga.
Piiblist seda kõike ei leia, aga õpetlased räägivad, et ta veetis aega
essealastega Qumranis, õppis nende elustiili ja võttis üle nende
puhtuse ja ristimise kombed.
Ristija Johannes ristis ka Jeesuse.
Ta elas kõrbes ja tal oli isiklik suhe Jumalaga.
Kõrbes elades oled sa Jumalale lähemal.
Kõrbe idaservas Jordaania jõe kaldal
on koht, kus Ristija Johannest usutakse olevat ristinud Juudamaalt
ja Jeruusalemmast tulnud rahvast.
Jordani jõgi on väga pikk. Traditsioonide kohaselt on see
kitsas läbipääsupaik ja kogunemisorg.
Sealt pääseb üles Jeruusalemma ja see asub Jeeriko lähedal.
Ristimine on heebrea keeles 'mikve'.
'Mikve' tuleneb sõnast 'tikva', mis tähendab 'lootust'.
Piiblitõlkijad ei tõlkinud seda kõige paremini.
Mida tähendab ristimine? See tähendab kas vee või millegi all olemist.
See ei räägi meile eriti midagi.
Heebrea keeles tuleb see sõnast 'tikva' ja tähendab 'lootust'.
Iidsetel aegadel ja ka tänapäeval ristitakse juudi naisi kord kuus
pärast kuupuhastust. Mehi ristiti vanasti, kui nad templisse läksid.
Ka enne abiellumist tehakse 'mikve'. Tegemist on puhastusega.
Nõnda oli Ristija Johannes kõrves kuulutamas meeleparanduse ristimist
pattude andekssaamiseks. Ja tema juure rändasid kogu Juudamaa ja kõik
Jeruusalema elanikud ja said temalt ristimise Jordani jões,
tunnistades oma patud. Mk 1:4-5
Siis kostis Johannes ja ütles kõikidele: "Mina ristin teid veega;
aga on tulemas vägevam minust, kelle jalatsite paela ma ei ole kõlvuline
lahti päästma; tema ristib teid Püha Vaimu ja tulega! Lk 3:16
Järgmisel päeval näeb Johannes Jeesuse tulevat tema juure ja ta ütleb:
"Vaata, see on Jumala Tall, kes võtab ära maailma patu!" Jh 1:29
Kui nüüd Jeesus oli ristitud, tuli ta sedamaid veest välja. Ja ennäe,
taevad avanesid, ja ta nägi Jumala Vaimu laskuvat alla kui tuvi ja
tulevat tema peale. Ja vaata, taevast kostis hääl, mis ütles: "Seesinane
on minu armas Poeg, kellest mul on hea meel!" Mt 3:16-17
Siis Vaim viis Jeesuse kõrbe kuradi kiusata. Mt 4:1
Jeeriko lähedal on koht nimega Quarenten, kus Jeesust 40 ööpäeva
kiusati. Saatan tuleb alati üksinduses kiusama.
Heida ennast siit müürilt alla ja sinuga ei juhtu midagi või tee need
kivid leivaks või muud veidrad asjad, mida Saatan üksinduses teha soovitab.
Kui ma ei eksi, siis Jeesus paastus. Kujuta ette, et oled siin kõrbes üksi
ilma toidu ja võib-olla ka veeta. Siis võibki Saatan sind kiusata ja
panna sind hulle asju tegema.
1500 aastat tagasi Bütsantsi ajal rajati Juuda kõrbe kümneid
kõrbekloostreid. Suurem osa neist on maha jäetud ja varemeis,
aga mõned toimivad veel tänagi.
Alguses asus see paik idapiiril. Paljud armeed on Iisraeli
just idast rünnanud. Bütsantsi ajal tulid inimesed siia kahel põhjusel -
esiteks vaimsed põhjused, et olla Jumalale ligemal ja teiseks,
valitsuse valvuriteks, et jälgida vaenlase tulekut ja sellest hoiatada.
Siia tuli nasiire - munki, kes olid kutsutud erakuelu elama.
Nad otsisid erilist suhet Jumalaga, ega tahtnud, et suurte linnade,
nagu näiteks Jeruusalemma, elu neid mõjutaks.
Siin ei ole midagi. Siin on kõik tühi.
Ajalugu räägib, et 3. sajandist alates hakati siin koobastes
erakuelu elama.
Neil puudus aastaid kontakt teiste inimestega.
Räägitakse lugusid nasiiridest - munkadest, kes ei rääkinud kellegagi
30-40 aastat. Ja paljude jaoks nad olid pühad mehed.
Olid ka armeemungad, kes piirasid end reeglitega ja elasid koobastes.
Kaks korda nädalas said nad teistega kokku, et palvetada ja süüa.
Sest sellistes tingimustes üksinda elamine murrab lõpuks inimese.
Paljud neist munkadest läksid hulluks.
Nad ei suhelnud üldse inimestega, vaid ainult Jumalaga.
Parem on elada vahepeal teistega koos ja vahepeal üksinduses.
See on St. George'i klooster. Inimesed elasid vanasti koobastes
ja see oli nende keskus. Praegu elavad nad kõik siin.
Vanasti nad kogunesid kord nädalas, et vahetada oma Jumala-kogemusi.
Kreeka õigeusu Püha Gerasimose klooster rajati 4. sajandil.
Teame ajaloost, et 4. sajandist kuni tänapäevani on inimesed siin elanud.
Nad on kreeka õigeusklikud ja on siin elanud põlvkond põlvkonna järel.
Viimase mehe nimi on Kristos. Ta aitab väga palju Iisraeli valitsust.
Ta on nagu siinse ala valvur. Paljud käivad temaga rääkimas.
Räägitakse lugu lõvist, kes sõbrunes Gerasimose nimelise mungaga.
Lõvil oli pind käpas ja munk aitas teda ning neist said head sõbrad.
See on lugu inimese ja looma liidust kõrbeüksinduses.
Palveelu kõrvalt tegelevad mungad mosaiikide meisterdamisega.
Mina ei suudaks ühtki minutit üksi elada. Sellepärast abiellusingi
väga noorelt ja mul on palju lapsi.
On väga raske olla munk või beduiin.
Beduiinid elavad telgis, kustutavad kella kaheksast tule
kuni seitsmeni järgmisel päeval.
Mina vajan tegevust ja inimesi, keda kuulda ja kellega rääkida.
Mungaelu sobib vaid väga erilistele inimestele.
Kõrb tõmbab peale munkade ligi ka teisi inimesi, kes tahavad asustatud
keskustest eemal elada.
Mordechai Lieberman oli sekulaarne juut, kes tahtis usklikuks saades
hüljata linnaelu ning elab nüüd telgis.
Huvitusin arvutitest ja töötasin nendega ligi kümme aastat.
Siis avastati mu silmades tõsine probleem.
Ma ei suuda oma silmi lähikaugustes pikaks ajaks fokuseerida.
Seejärel lahutasin oma naisest, müüsin korteri ja sõitsin Indiasse.
Indias avanesid mu silmad. Seal juhtus midagi väga erilist.
See juhtus Le-nimelises paigas Lõuna-Indias, kuhu jõudmiseks
peab läbima üsna hirmuäratava teekonna.
See asub 5000 meetri kõrgusel. Tee on ohtlik ja seal on raske hingata.
Le'sse saabudes peeti seal kord iga 12 aasta jooksul toimuvat
tseremooniat, kus paljastatakse buda pilt.
Tee sinna oli parim, mida olin Indias näinud. See oli sirge tee,
kus oli kaks sõidurada ja see kulges jõe äärt mööda.
Seal oli vaikne. Just sellel teel oli eelmine buss jõkke vajunud.
Kõik reisijad peale kolme iisraeli tüdruku hukkusid.
Hiljem nad ütlesid, et keegi tõmbas nad veest välja.
Tol hetkel mu silmad avanesid. Sinnamaale olin olnud täielik ateist
ega võinud mõeldagi Jumala olemasolule.
Selle juhtumi tagajärjel hakkasin mõistma, et asjad on seotud.
India-reisilt naastes otsustas Mordechai muuta eluviisi ja
otsis paika, kus saaks lihtsalt elada ja maad harida.
Oli noorkuu aeg ja oli reede. Ärkasin vara ja kastsin end
mikvesse, kus oli hästi külm vesi. Läksin Nutumüüri äärde palvetama.
Seejärel tulin siin lähedal asuva Ein Foari nimelise allika juurde.
Minu meelest on see üks ilusamaid allikaid. Seejärel ronisin seal
teisel pool asuva mäe otsa. Hakkasin lugema psalme.
Palusin samas, et võiksin leida enda ja oma tee.
Terve aasta olin sõitnud seda teed edasi-tagasi ja otsinud oma kohta.
Psalme lugedes palusin, et leiaksin oma koha.
Kui tulin siia paar kuud hiljem tagasi, pidin tulema, sest
mu koer osales kakluses, siis tulin vara hommikul siia ja
mulle meenus, kuidas olin palvetanud, et leiaksin oma koha.
Kui seista seal üleval ja vaadata Nutumüüri poole, siis on see koht
täpselt samal joonel. Mu koht oli siis kogu aeg mu silme all
sellest hetkest peale, kui selle pärast palvetasin.
Sellel oli mulle suur mõju.
Mordechai ühendas kaljusse raiutud koopaga kangast ja võrgust telgi.
See võttis palju aega - pool aastat.
Tu Bishvat pühast Tu Beavi päevani.
Tu Bishvati ajal istutasin siia taimi ja töötasin traktoriga.
Tu Beavi päeval korraldasin soolaleivapeo.
Ma ei tea, kuidas telgi ehitamine võib pool aastat aega võtta,
aga nii see juhtus.
See on täiuslik koht ja lisaks veel tuule eest varjus.
Kõrgemalt oleks Surnumeri hästi näha.
Siit näeb Jeruusalemma. Püüan oma palvehetkedel siia tulla.
Siit näeb vähem ja siin on rohkem maad.
Selle maa kündmine on küll tõsine kogemus.
See on lõbusam kui töö arvutitega, kuigi seal makstakse rohkem palka.
Arvutitöö on mulle kui kuldsed käerauad.
Oled vangis, aga saad palju raha.
Aeg-ajalt pääsed vabaks ja võid retki ette võtta.
Aga siin saan tõeliselt oma kutsumust täita.
Ma ei ole üksi. Sõbrad käivad külas ja neil on siin lahe olla.
Saan olla omas kohas.
Mu isa oli idealist ja suur uusasunduste pooldaja
Ta tuli külla ja küsis, mis tuleb Ein Karemi järel?
Mul oli Ein Karemis ilus maja.
Neile meeldib, et ma siin olen. Isa tegi ainult nalja.
Nad ei ole veel näinud mu künnitööd, aga kui nad tulevad ja nisu näevad,
siis ma usun, et see meeldib neile.
Lisaks välisele, tekitas pöördumine Mordechais ka sisemisi muutusi.
Armee-ealiseks saamiseni elasin religioosses perekonnas.
Ma ei uskunud sellesse. Mu isa oli üks Mitzpe Yericho asutajaid.
Seal on samasugune vaade nagu siin.
Kui uuesti usklikuks sain, tundsin, et naasin sama usu juurde,
mis mul noorpõlveski oli.
Naasin samasse paika ka füüsiliselt.
Olen kaks korda lahutanud. Kui oleksin olnud usklik,
ei oleks ma kordagi lahutanud.
Minu arusaamine perekonnast on nüüd teistsugune.
Ma ei oleks lahutanud, kuna oleksin mõistnud, et elu ei ole lõbutsemine.
Me ei tulnud siia lõbutsema, vaid tööd tegema.
Paarisuhe on osa sellest tööst ja see pole lihtne.
Maailma abielulahutuste statistika läheb järjest halvemaks.
Kui mõistame, mis on meie koht, siis olukord muutub.
Armeest pääsemisest alates on mul pikad juuksed olnud.
Ma ei saa neid lõigata, sest ma tunnen end sellisena.
Habe on seotud usklikuks saamisega. Ei tea miks, aga see lihtsalt kasvas.
Mordechai elupaik Samaarias on osa Läänekaldast.
Vana Testamendi ajal oli see Iisraeli asustuskeskus ja täna on see Lähis-Ida
kriisi keskpunktiks. Palestiinlased nõuavad Iisraelilt neid alasid
rahulepingu tingimusena omale.
Kui Jumal andis meile selle maa, siis vallutasime selle seitsmelt
rahvalt: jebuuslastelt, emorlastelt ja teistelt.
Jumal tahtis selle meile anda. See oli Tema tahe.
Tema tahe teostus sõdade kaudu. Kuningas Taavetki sõdis.
Sõdu on alati olnud. Mitte 60, vaid 3000 aasta vältel.
Sama lugu kestab edasi. Tundub siiski, et oleme unustanud
oma ajaloo. Ütleme: "Okupatsioon on kestnud 60 aastat."
Mis okupatsioon? Sama olukord on kestnud 3000 aastat,
mis siis et rahvaste nimed on muutunud. Kõik on endine.
Palvetades ütleme: "Jumal annab rahvale jõudu
ja õnnistab seda rahuga."
Kui oleme vägevad, mitte kurjad, püsime omal kohal ja võtame selle,
mis Jumal on meile andnud, tuleb rahu.
Kui siin sünnib rahu, levib see kogu maailma.
Kõigi jaoks on parem, kui hoiame oma kohast kinni
ilma hirmuta ja lihtsusega.
Me ei saa öelda, et meil ei ole muud kohta.
See ei ole põhjus, et siin olla.
Jumal on andnud meile selle maa. See on meie. Punkt.
Selle üle ei saa vaielda.
Kui mõistetakse, et see on meie seisukoht ja see maa
on lihtsalt meie oma, tuleb siia rahu.
Nad austavad ja aitavad meid, kuna me oleme oma kohas.
Toimetaja: Netanel Bar-David
Eestikeelne tõlge: Monika Jaaguri