Iisrael räägib
Samaarias muslimikülade keskel asub juudi linn Ariel.
Linnas elab Ortizide pere - David, Lea ja 16-aastane Amiel,
kes on nende kuuest lapsest noorim.
Pereisa ja pastor David Ortiz sündis Puerto Ricos
ja sai usklikuks 18-aastaselt USA-s.
Seal ta tutvus oma naise Leaga, religioosse juudipere tütrega,
kes samuti leidis usu Jeesusesse.
1985. aastal kolis Ortizide pere Iisraeli.
1980-ndate lõpul kolisid nad Arieli ja rajasid seal väikse koguduse.
Algusest peale oli neil probleeme linna religioossete elanikega.
Kui siia linna tulime, elas siin neli usklikku kristlasperet.
Nad olid rõõmsad, et sinna elama asusime, kuid soovitasid
probleemide vältimiseks Jeesusest mitte rääkida.
Nad ütlesid, et neil on hea maine, kenad kodud ja lastel hea elu
ning et seda mitte rikkuda, peab Jeesuse teemaga ettevaatlik olema.
Jeesus ei manitsenud ettevaatusele, kui inimesed
meid sõimavad, vaid siis, kui nad meist hästi räägivad.
Mina ei suudaks niimoodi nurkasurutult elada.
Olen alati uskunud, et vaenlase laagrisse minnes ei pea kindluses
kössitama, vaid esile astuma.
Ütlesime kõigile sõbralikult, et oleme usklikud.
Umbes nelja kuu pärast tuli meile kell üheksa õhtul külla üks rabi
koos oma abilistega.
Ta ütles, et ei luba mul väljaspool oma korterit Jeesusest rääkida.
Ta lubas mulle nii palju probleeme tekitada, kui peaksin Jeesusest
rääkima, et ma ei teaks, mida peale hakata.
Ütlesin, et elame demokraatlikus, mitte kommunistlikus riigis
ja kavatsen kasutada oma vabadusi.
Nad püüdsid meie lapsi koolist välja visata.
Olen hambatehnik. Hambaarstid ei andnud mulle enam tööd.
Maja ees korraldati meeleavaldusi ja pandi üles plakateid meie vastu.
Usklikevastased levitasid Arielis ja ka väljaspool
hoiatavaid plakateid Ortizide pere ja teistegi usklike kohta. Nad
tegid meile reklaami. Keegi poleks teadnud, et usume Jeesusesse,
kui neid plakateid poleks olnud. Nemad rääkisid meist inimestele.
Mõned juudid tulid just sellepä- rast, et rabid olid neid keelanud.
Nad ütlesid, et keegi ei käsuta meid ja tulid meid külastama.
Tuli üks vene abielupaar. Küsisin, miks nad koosolekule tulid.
Nad olid tahtnud näha, kas olen sama nägu nagu plakati pildil.
Plakat tegi meile reklaami, laien- das meie tegevust ja reklaamis
Jeesust. Nad olid väga õiglased.
Ühel plakatil oli kirjas kõik, mida usume. See oli suurepärane.
Nad väitsid meid uskuvat, et Jeesus on tõotatud Messias
ja Jesaja 53. peatüki kohaselt on just Jeesus ohvriand.
Oleksin ise pidanud neile reklaami eest maksma.
Jumal kasutab inimeste vaenu ja viha oma auks.
Mul oli üks kohtumine.
Lugesin Habakuki 1. peatükki. Kogu raamat räägib küsimustest.
Prohvet ei mõista, miks Jumal laseb teatud asjadel sündida.
5. salm ütleb, et Ta teeb meie päevil teo, mida me ei usuks,
kui sellest räägitaks.
Tõlkisin selle mõttes tavakeelde ja mõistsin seda nii:
Habakuk, ma teen su elus midagi ja isegi kui sa mind ei näe,
olen ma siiski pidevalt tegutsemas.
Mõistsin, et juhtub midagi, millest pidin läbi minema.
Pidin usaldama Jumalat ja mitte kahtlema.
Sain aru, et juhtub midagi halba.
Ühel õhtul 2008. aasta märtsis tundis David oma kodus,
et midagi juhtub tema perega.
Istusin laua ääres, kell oli umbes kaksteist või üks
ja lugesin Jeremija 9:20, et surm tuleb läbi akende sinu kotta
ja su lapsed on ohus.
Kui seda lugesin, tundsin, et see on otsekui Jumala tõotus.
Teame, et on Jumala tõotused, mis lubavad meile õnnistust,
kuid see oli vastupidine tõotus.
Issand ütles, et juhtub midagi halba.
20. märtsil 2008. läksid Ortizid külla sõpradele Jeruusalemmas.
Nende 14-aastane poeg Amiel jäi koju. Parajasti oli Purimi püha,
mil on tavaks sõpradele ja naabritele toidukorve kinkida.
Tol hommikul lindistasid Ortizide maja valvekaamerad ühe mehe kuju,
kes sisenes välisuksest, tuli ülemisele korrusele
ja asetas nende ukse taha paki. Pakis oli pomm.
See oli kingipaberisse pakitud ja peale oli kirjutatud: Häid pühi!
Ta asetas pommi uskudes, et näen naastes pakki ja toon selle sisse.
Meid ei olnud kodus. Majapidajanna tõi pommi tuppa.
Ta võttis selle koristades mitu korda kätte ja asetas paki lauale.
Ta ütles, et isegi avas seda veidi, et näha, mis seal sees on.
Ärkasin üles, tulin oma toast välja ja nägin kingitust laual.
See oli suur ja ilus. Tahtsin seda avada, kui majapidajanna siin oli,
aga viimasel hetkel nõudis koer õueminekut ja pakk jäi avamata.
Viisin koera välja. Helistasin emale ja rääkisin talle pakist.
Kui koju tagasi jõudsin, oli majapidajanna juba lahkunud.
Tegin paki lahti ja see plahvatas.
Jäin automaatselt pimedaks, olin mõne sekundi kurt ja teadvuseta.
Plahvatus lennutas mind köögi põrandale.
Pimedana sa ei tea, mis toimub ja millised on su vigastused.
Mõne sekundi pärast tuli kuulmine tagasi
ja ma kuulsin enda ümber inimesi, kes mu eest hoolitsesid.
Tol hetkel ei tundnud ma eriti valu. Ainult selg valutas
köögipõrandale kukkumisest.
Inimesed küsisid, mis juhtus ja püüdsid minuga rääkida.
Ma ei tea, kuidas ma teadsin, aga ütlesin, et kingipakk plahvatas.
See kõik kestis umbes 20 minutit.
Mind kanti kiirabiautosse ja seal hakkasin tugevat valu tundma.
Mõne aja pärast palusin end uinutada, kuna valu oli talumatu.
Teda oli võimatu ära tunda - nägu oli suur, silmad täis klaasikilde,
suitsu ja metallitükke.
Rindkere oli lõhki kistud, seal oli suur auk, kust võis kopse näha.
Nahk oli täielikult ära põlenud.
Tundsin ta ära ainult riiete järgi.
Politsei ütles, et ta viidi operatsioonile.
Alguses öeldi meile, et tema elu on ohus ja et ta on operatsioonil,
aga ta ei pruugi ellu jääda.
Ütlesin Isandale, et kukkusin nii sügavasse auku
ega pääse enam kunagi välja. See oli liiga raske.
Olin täielikus pimeduses ja vajasin imet.
Issand näitas mulle kohe ennast trooni peal ja ütles,
et tegi otsuse ennast austada.
Kohe tuli lootus ja naasin pimedusest valgusse.
Jumal teadis. Kui Tema otsustas, siis saab kõik korda.
Kahtlesin enne, kas Amiel ellu jääb. Nägin surmainglit majja
tulevat, aga Issand ütles, et ta ei saa teda võtta.
Mina ei suutnud seda taluda. Mõis- tus hakkas segi minema. David
rääkis mulle, mida Issand näitas ja see oli kui prohveteering.
Taevas on tehtud otsus ja Jumal tahab ennast austada selles
olukorras ning Ami jääb ellu.
Uskusin seda oma peas, aga võttis aega, enne kui see südamesse
jõudis. Tema kosutab mu hinge!
Ta juhib mind õiguse rööbastele oma nime pärast. L 23:3
Kell kuus hommikul saime lõpuks ühe arsti kätte, kes ütles,
et ei räägi meiega kui arst.
Ta olevat näinud paljusid pommiplahvatuste ohvreid,
kuna sinna haiglasse tuuakse plahvatusohvreid kogu riigist
ja ta on selle ala ekspert.
Ta ütles, et on juhtunud ime. Amil ei ole mingeid ajukahjustusi,
ükski tema siseorganitest ei ole viga saanud. Suur klaasikild
lõikas ta kaela lahti, aga see läks arteritest mööda.
Imesid oli palju. Üks suurim ime oli tema silmad.
Isegi teda päästma tulnud inimesed olid arvanud, et ta jääb pimedaks.
Ta silmad olid metalli- ja klaasi- kilde täis olnud.
Ma nägin tema silmi nagu keedetud mune ega mõistnud,
kuidas on võimalik selliste silmadega näha.
Ja anna meile andeks meie patud, sest meiegi anname andeks
igaühele, kes on meile võlgu. Lk 11:4
Kui Ami teadvusele tuli, ütlesime, et ta peab end nüüd kaitsma
ja andeks andma. Vastasel juhul muutub ta kahekordseks ohvriks.
Me ei taha, et need inimesed meie üle võimu saaksid. Peame andestama.
Ami andis kohe andeks. Tal ei olnudki mingit vihatunnet.
See oli väga raske aeg. Mitte vigastuste pärast,
sest need paranesid, aga pigem oli vaimselt raske.
Sa hakkad mõistma, et oled vigane.
Mõistad, et su käed ja keha ei toimi enam endiselt. Mul oli väga
raske seda omaks võtta, sest olin varem tugev poiss olnud.
Sõltusin väga palju oma kehast ja äkitselt oli see kadunud.
Oli väga raske end sellisena näha.
Haiglas tehti mulle mõned operatsioonid,
aga sain ka töö- ja füsioteraapiat ja mind vaatasid läbi
mitmed spetsialistid.
Pidin alguses mängima plastiliiniga ja tegema lasteasju,
aga ma ei suutnud sedagi.
Tänagi on veel asju, millega ma ei saa nii hästi hakkama, kui peaks.
Tegelesin haiglas oma keha töövõime taastamisega.
Ingliskeelne sõna 'victory' (võit) tuleneb kahest sõnast -
'victim' (ohver) ja 'story' (lugu). Ohvri lugu.
Oli üks ohver, kes otsustas andeks anda, nüüd on tal üks lugu rääkida.
Tahtsime seda võitu. Tahtsime, et Jumal tegeleks nende inimestega.
Mõistsime, et kui me andeks ei anna, ei saa Jumal nendega
tegeleda ja hoopis meid hävitatakse.
Nägime haiglas poissi, kes kaotas jala kassami plahvatuses Gazas
ja teisi lapsi, kes olid kibestunud.
Arst ei olnud usklik, aga ta ütles, et kibestumine ei lase
immuunsüsteemil korralikult toimida.
Ta pidi rahunema ja unustama need, kes talle halba tegid. Andestus.
Minulegi tuli andeksand koheselt.
Jumal andis mulle haiglas L 36, eriti selle kaks viimast salmi.
Laul on õelatest inimestest, kes teevad vägivaldseid kuritegusid.
Lõpus öeldakse, et ärgu peletagu mind õelate käsi. Siis teadsin,
et me ei pea Arielist ära kolima.
Seal on öeldud, et nurjatud on maha paisatud ega saa enam tõusta,
mis tähendab, et kurjategija kurjus hävitab tema enda.
Issand näitas mulle oma südant - Ta armastas teda
ja tahtis, et ta saaks päästetud. 2009. a. novembris, poolteist aastat
peale pommirünnakut, teatas politsei kahtlustatava vahistamisest.
Vahistati Jack Teitel, 4-lapselise pere isa Arieli lähedalt.
Jack Teitel on teo omaks võtnud ja lisaks ka 1997. aastal toimunud
kahe palestiina mehe mõrvad.
Ta on ise oma tegude üle uhke. Me ei usu, et Jakov Teitel
töötas üksi, ta on ju värske USA immigrant.
Ta kirjutas pommitegemise käsiraamatu, kus kirjeldas pomme,
mida ta oma rünnakutes kasutas, ja levitas seda oma rajoonis.
See oli heebrea keeles, mida ta palju ei oska.
Siin rajoonis on ortodokssete juutide seas käibel filosoofia,
mille kohaselt usutakse, et nad muudavad selle riigi juudi riigiks
jõuga, hävitades kõik araablased, messiaanlikud juudid,
vasakpoolsed ja homoseksuaalid.
See on ka Jack Teiteli ideoloogia ja ta ei ole selles üksi.
See mees on uhke oma teo üle. On kurb näha inimest, kes arvab,
et toimis õigesti, kuid ta hävitas nende perekondade elu,
kelle pojad ta tappis.
Ta vigastas ka mind ja muutis mu elu halvemaks.
Ta on teinud halba ka teistele ja mõtleb ikka, et toimis õigesti.
Teda võib vaid haletseda. Ta ei tea, kuhu ta läheb.
Seda on väga kurb näha.
Hoian tema pilti oma Piibli vahel ja palvetan tema pääste eest.
Issand on mulle andeks andnud. Kui Jeesus tuli maailma,
tuli Ta ka tema jaoks. Jeesuse veri jõuab kõigini.
Usume, et ta saab päästetud.
Tahan talle vanglasse külla minna ja temaga rääkida.
Kui terrorist vahistati, tuli välja, et ta oli Ortizide perega
kolm kuud enne rünnakut ühendust võtnud.
Ta kirjutas, et tahab oma sõbranna Ronitiga meie koosolekule tulla.
Ta ütles, et on jumalakartlik ja küsis, kuidas meid üles leida.
Mõistsime, et ta tahtis arvata- vasti tulla, siia pommi jätta ja
kõik tappa. Me ei vastanud sellele e-mailile, sest tundsime,
et midagi on valesti. - Mõistsime seda kõike hiljem.
Lugesin ajalehest, et tal oli vale nimega e-mailikonto
ja just selle nime all ta oligi mulle kirjutanud.
Kui selle e-maili saime, tundsime, et midagi on valesti.
Arvasin, et tegemist on misjonäridevastase rühmitusega.
Saime ka telefonikõnesid, kus öeldi, et me ei ole religioossed,
elame lähedal ja tahame koosolekule tulla.
Saime aru, et mingi rühm inimesi tahtis siia tulla.
Mõistsime, et käib mingi meievastane tegevus.
Enne rünnakut sain iga päev telefonikõnesid,
millele vastates pandi toru hargile. See vältas nii paar kuud.
Poltisei ütles, et Teitel oli meid kaheksa kuud jälginud.
Ta teadis, millal kodus oleme, millal mitte ja kogu meie ajakava.
Tal oli ilmselt abilisi ka linna elanike seas, kes koosolekuil
käisid. Tundsime neid ja see oli raske löök.
Kuigi neile halba teinud inimene oli juut, ei ole Ortizid muutnud
oma suhtumist rahvasse, kelle hulka nemadki kuuluvad.
Paljud Soome inimesed armastavad Iisraeli. Imetlen neid selle eest.
Ka meie armastame seda maad.
Aga me ei kummarda Iisraeli, vaid Iisraeli Jumalat Piiblis.
On lihtne armastada inimesi, kes sind armastavad.
Vahel ma ülehindame inimesi või rahvaid.
Jumal tuli Iisraeli juurde - rahva juurde, kes Teda ei armastanud,
rahva juurde, kes tahtis vastu- pidist sellele, mida Tema tahtis.
Johannese evangeeliumis on öeldud, et tuleb aeg, mil nad tapavad teid
ja arvavad, et teevad Jumalale teene.
Seda ideoloogiat järgib Iisraelis vaevalt üks protsent inimestest.
Oleme Amiga juhtunust peale saanud selle rahva seast toetust
igasugustelt iisraellastelt. Pool Arieli linna oli meiega haiglas.
Inimesed on helistanud meile tervelt maalt.
Hassiidi juudid on meile helis- tanud ja öelnud, et nad ei nõustu
meiega, aga nad ei nõustu ka selle inimese teoga ja avaldasid
meile toetust ning lootsid, et meie poeg paraneb täielikult.
Jeesuse nime on ajalehtedes ja avalikkuses mainitud rohkem,
kui kunagi varem Iisraelis.
See on ka tunnistuseks usklikele.
Paljud on öeldud, et juhtum on tugevdanud nende usku
ja kasvatanud üksmeelt kogudustes.
Igaühel on oma lugu, kuidas see juhtum on neid aidanud.
Usun, et Jumal teeb tööd praegu ja ka tulevikus.
Plahvatusejärgsetel kuudel sai Amiel tuhandeid kirju, postkaarte
inimestelt, kes olid kuulnud ja tahtsid toetust avaldada.
Kirju ja postkaarte tuli nii Jaapanist kui Alaskalt,
igalt kontinendilt maailmas ja peaaegu kõikidest riikidest.
On hämmastav näha, kuidas Jumal Kristuse ihu ühendas.
On raske uskuda, et Jumal armastab sind, kui midagi sellist juhtub.
Peame võtma oma usu aluseks, et Ta armastab meid.
Ükskõik, mis juhtub, Ta suudab seda meie heaks kasutada.
Mitte, et Ta seda põhjustaks, aga Ta kasutab seda millekski heaks,
kui usaldame Teda.
Amiel oli enne õnnetust paljulubav korvpallur.
Rünnaku järel sattus ta viieks kuuks haiglasse,
aga seejärel naases ta väljakule ja on oma oskused taastanud.
Minuga juhtus tõsiseid asju.
Ma ei suutnud alguses ise süüagi ja nüüd on kõik peaaegu endine.
Lihtsalt mõistad, kui suur on Jumal.
Kõik on Tema kätes. Tema valitseb.
Ma ei ole näinud midagi uut, vaid mõistnud lihtsalt,
et kõik, mida olen kogu elu Jumalast kuulnud, on tõsi.
Tema kontrollib kõike. See on nii lihtne.
Sa ei saa ise midagi planeerida, kõik on Tema kätes.
Toimetaja: Netanel Bar-David
Eestikeelne tõlge: Monika Jaaguri