o
Työskentelin aikaisemmin erilaisten muovituotteiden valmistajana.
Kuulun myös Israelin armeijan reserviin,
niinkuin useimmat israelilaisista.
Olin ratsastamassa Pohjois- Golanilla, kun näin kauniin talon,
jonka edestä avautui näkymä Gennesaretin järvelle.
Laskeuduin hevosen selästä, koputin talon ovelle ja ostin sen.
Toin perheeni tänne 12 vuotta sitten.
Ostin noin 30 hehtaaria maata ja aloin istuttaa oliivipuita.
Näin olen pikkuhiljaa edennyt tähän päivään asti.
Oliivipuun lehdet symboloivat rauhaa.
Raamatussa kerrotaan, kuinka lintu toi oliivipuun lehtiä Nooalle
merkiksi siitä, että tulva oli loppumassa.
Puiden latvat olivat tulleet näkyviin.
Oliivin lehdet merkitsevät siis normaaliin elämään paluuta.
Israelia on siunattu 7 maatalous- tuotteella.
Näistä koostuu Raamatun tarjoama elinkeino ja dieetti.
Käytä hieman oliiviöljyä, granaatti- omenaa, viikunaa, ja viiniä.
Juutalaisuuden mukaan puun täytyy antaa kasvaa kolme vuotta
istuttamisen jälkeen, ja vasta kolmen vuoden jälkeen
voidaan alkaa kerätä satoa.
Oliivipuu alkaa tuottaa hyvää satoa noin viiden vuoden jälkeen.
Oliivi alkaa muuttua ennen kypsymistä vihreästä hieman
vaaleammaksi, sitten violetiksi ja mustaksi. Silloin se on kypsä
Oliivipuut tuottavat toisina vuosina paljon satoa, toisina vähemmän.
Meillä on täällä 3 hehtaaria oliivipuita, 11 eri lajiketta.
Me saamme 70-80 prosentin sadon joka vuosi.
Israelin iäkkäimmät oliivipuut ovat 2000 vuotta vanhoja.
Getsemanessa on 20 tällaista puuta,
ja Karmielin kaupungin lähellä on muutama.
Tämä puu on 800 vuotta vanha.
Oliivi sisältää kasvisperäistä molekyyliä nimeltä polyfenooli.
Tällä molekyylillä on katkera maku,
mutta se on myös vahva antioksidantti.
Oliiviöljyä valmistettaessa 2 % polyfenoolista jää oliiviöljyyn,
ja loput menevät syntyviin jätteisiin ja niistä tulee
ympäristölle haitallista jätettä.
Samaa molekyyliä löytyy siis itse oliivista.
Oliivit ovat liian katkeria paljaaltaan syötäviksi.
Ne laitetaan suolaveteen, joka toimii liuottimena ja imee
polyfenoolimolekyylit ulos. Tämän jälkeen ne kelpaavat syötäväksi.
Monet valmistajat eivät käytä liuottimena suolavettä, vaan
natriumhydroksidia.
Näin oliivit on mahdollista syödä jo yhden päivän käsittelyn jälkeen.
Minä en tykkää niistä oliiveista, muuta suurin osa maailmaa syö niitä.
Tämä on kristitty arabikylä, ja olemme osa palestiinalaista kansaa
ja Israelin valtiota. Olemme asuneet täällä jo 7-8 sukupolven ajan.
Tässä kylässä asuu noin 3000 ihmistä.
Kaikki ovat melkiittikatolilaisia.
Kylässä on koulu ja lukio.
Meidän kylämme kouluun tulee oppilaita muistakin kylistä.
Tämä on hyvin erikoinen kylä.
33-34 prosentilla väestöstämme on akateeminen koulutus.
Yli puolet näistä ovat naisia.
Yli 95-96 prosenttia naisistamme käyvät töissä.
Mukana on freelansereita, lääkäreitä, sairaanhoitajia,
lakimiehiä ja niin edespäin.
Oliivipuut voidaan historiallisesti jakaa neljään ryhmään.
On roomalais- ja bysanttilaisajan oliivipuita.
Näitä löytyy Jerusalemista Getsemanen kirkosta.
Siellä Jeesus rukoili, kun juutalaiset tulivat vangitsemaan
häntä, viimeisenä iltana ennen ristiinnaulitsemista.
Toista ryhmää kutsutaan islamilaisiksi,
tai ottomaanisiksi oliivipuiksi.
Oliivipuita verotettiin. Roomalaisbysanttilaiseen aikaan
vero oli kolmasosa, mutta islamilaiseen aikaan vain neljäsosa.
Kolmas ryhmä ovat oliivipuut, joita istutettiiin vuoden 1913 jälkeen,
vuosi ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Ottomaani-imperiumi tarvitsi rahaa, joten se kannusti väestöä
istuttamaan lisää oliivipuita. Istutimmekin niitä paljon.
Neljäs ryhmä on Israelin valtion perustamisen jälkeen
istutetut oliivipuut.
Nämä ovat niitä puita, joista nyt saamme satoa.
Kerran viljelimme myös tupakkaa ja vihanneksia.
Vihanneksia saa nyt halvemmalla ulkomailta,
joten emme viljele niitä enää.
Suurin osa vanhemmasta väestös- tämme työskentelee ulkosalla,
ja he saavat hyviä tuloja.
He kohtelevat oliivipuita, kuin omia lapsiaan.
Eilen kävin Tel Avivin yliopistossa luennoimassa siitä, kuinka teollinen
vallankumous vaikutti kieleen ja kulttuuriin tässä maassa ja myös
Intiassa ja Pakistanissa, ja jopa Euroopassa.
Minulta kysyttiin, minkälainen on suhteeni tähän maahan,
ja onko minulla juuria täällä.
Olen aina sanonut, että olen juurtunut tänne yhtä syvälle,
kuin roomalais- ja bysanttilaisajan oliivipuut.
Käytämme keppejä apuna keräämisessä. Keppejä on lyhyitä ja
pitkiä, riippuen siitä, kerätäänkö puun ulko- vai sisäpuolelta.
Sadonkorjuun jälkeen viemme oliivit öljynpuristimeen.
Sen jälkeen oliiveja murskataan suurella kivellä, joka painaa
2,5-3 tonnia. Kivi murskaa oliivit.
Sitten oliivit laitetaan koreihin, jotka laitetaan tämän puristimen
alle. Tästä lähtien käytämme sekä ihmisten, että eläimen lihaksia.
Sitten otamme öljyn altaasta ja laitamme sen säilytysastioihin.
Näin tuotamme oliiviöljymme.
Sadonkorjuukuukauden alettua kaikki tulevat oliivisäkkeineen tänne.
Aasi pyörii murskaajan ympärillä. Kun oliivit on survottu, ne
laitetaan murskaajaan. Tuolta ei saada vielä öljyä.
Ne laitetaan murskaajaan.
Kun murskaaja on ladattu täyteen, käytämme sitä.
Sen jälkeen annamme kaiken öljyn ihmisille.
Kuinka monta vuotta olet työskennellyt täällä?
20 vuotta olemme aviomieheni kanssa tehneet tätä työtä.
Tätä ennen perheeni teki tätä työtä.
Aviomieheni isä eli 108-vuotiaaksi asti.
Hänen kuolemansa jälkeen olen auttanut aviomiestäni.
Kuvista voi nähdä, kuinka autoin häntä.
Myös lapseni jatkavat tätä työtä.
Nyt oliivin murskaaminen on saatu päätökseen, ja kaikki palasivat
omiin töihinsä.
Monesko sukupolvi olette?
Olemme 7. sukupolvi täällä, isoisältä isoisälle, meihin saakka.
Kuinka monta vuotta aiot jatkaa täällä työskentelyä?
Jumala tietää, minä en. Niin kauan, kuin minulla riittää voimia.
Ennen vanhaan käytettiin kiveä ja tällaisia nuorista tehtyjä koreja.
Vanhanaikainen tyyli on romanttista, mutta hyvin likaista.
Oliiviöljyn maku riippuu siitä, kuinka puhdasta se on.
Vanhat tavat voivat säilyä romanttisina muistoina, mutta niitä
ei tulisi käyttää. Nykyajan koneet ovat tehokkaita ja puhtaita.
Minun koneeni puhdistetaan kolme kertaa päivässä.
Puhtaus on tärkeää oliiviöljylle.
Extra virgin tarkoittaa sitä, että öljyssä on alle 0,8 vapaita
rasvahappoja. Rasvahapoista näkee, kuinka puhdasta öljy on.
Jos oliiviöljystä tulee kitkerää, siinä on paljon happoja eikä sitä
voi enää käyttää. Uudet koneet ovat siis parempia.
Yleensä tämä jäte kaadetaan maahan, jolloin se alkaa polttaa maata.
Se steriloi maan eikä maadu. Mikään ei voi kasvaa tällaisessa maassa.
Myrkyllinen oliivijäte on siis suuri ongelma.
Olemme ratkaisseet tämän ongelman patentoimalla menetelmän, jolla
oliivin jäteosista voidaan tehdä oliiviöljysaippuaa.
Käytämme kaiken jätteemme tämän terveyssaippuan tekemiseen.
Saippua poistaa aknea ja kynsien alla kasvavia sieniä.
Se on lisäksi terveellistä kuivalle iholle.
Tämä on hieno tuote, enkä voi uskoa, että viimeisten 6000 vuoden aikana
sitä on heitetty vain hukkaan.
Tämä on ainut tiedossani oleva oliiviöljy, joka on tehty kivien
poiston jälkeen. Kivet laitamme saippuaan.
Näin saamme oliiviöljyä, joka ei sisällä hapettumisainetta.
Kivet näyttävät tällaisilta.
Oliiviöljystä tulee hyvin miedon makuista ja lähes läpinäkyvää.
Sillä on helppo maku. Nekin ihmiset, jotka eivät tykkää oliiviöljystä,
tykkäävät tästä.
Tämä öljy on tehty kypsistä oliiveista satokauden lopulla.
Tämän öljyn maku on hyvin pyöreä ja se sopii joka tarkoitukseen.
Tämä öljy on eurooppalaiseen makuun, mutta siinä on kuitenkin luonnetta.
Viimeinen öljy on tehty vihreistä oliiveista ennen niiden kypsymistä.
Öljy on maultaan hyvin vahvaa, ja hieman kitkeränkin makuista.
Siinä on enemmän potkua.
Israelilaiset haluavat oliiviöljyn tulevan esille ruuassaan.
Itse asiassa ruokaa lisätään oliiviöljyyn.
Tästä syntyy oliiviöljyn ja ruuan yhteistoimintaa.
Tässä öljyä lisätään ruokaan hienovaraisesti.
Useimmat maailman ihmisistä tykkäävät öljystä näin.
Kutsumme näitä tyylejä tylsäksi israelilaiseksi, kohteliaaksi
eurooppalaiseksi ja hennon jaloksi tyyliksi.
Oliiviöljyä käytettiin temppelissä pääasiassa valon tuottamiseen.
Se paloi menora-kynttelikössä.
Tämän öljyn piti olla kaikkein parasta oliiviöljyä.
Jotkut hyvin uskonnolliset juutalaiset pistävät oliivia
neulalla, ja käyttävät ainoastaan ensimmäistä puhdasta tippaa
menorassa.
Golanin kukkuloilla on 53 2000 vuotta vanhaa juutalaista
kylää. Niistä löytyy 26 juutalaista synagoogaa ja 120 oliivinpuristamoa.
Täällä oli siis suuri juutalainen oliiviteollisuus.
Jokaisen synagoogan vierestä löytyy yksi oliivimylly hyvin läheltä.
Myllyt ovat pieniä, jotta niitä voidaan käyttää käsin.
Oletus on, että ihmiset toivat oliivit mukanaan, murskasivat ne,
ottivat ensimmäiseksi tulevan öljyn ja veivät sen synagoogaan.
Toinen käyttötarkoitus oli voitelu.
Voitelussa ei käytetty puhdasta oliiviöljyä, vaan sekoitusta,
joka tehtiin Jumalan Moosekselle antamien ohjeiden mukaan.
Muiden kuin ihmisten voiteluun oli tietynlaista voiteluöljyä.
Sitten oli tietyntyyppistä öljyä kuninkaiden ja pappien voiteluun.
Oliiviöljy estää kolesterolin kasaantumista kehoomme
ja ylläpitää hyvän kolesterolin oikeassa tasossa.
Kokemus on näyttänyt, että oliiviöljy auttaa joka asiaan.
Oliiviöljyä on käytetty usein tavoin.
Ruoanlaitto oli yksi päätarkoitus.
Toinen käyttötarkoitus oli hieronta.
Menneisyydessä naiset eivät ikinä käyttäneet teollisia
ihonhoitotuotteita. He käyttivät oliiviöljyä ihonsa pehmentämiseen.
Myös kirkossa sitä käytetään pyhiin tarkoituksiin,
niinkuin kastamisen yhteydessä.
Vuonna 1868 aloimme saada öljyä Kaspianmerestä.
Siitä vuodesta lähtien aloimme käyttää
bensiiniöljyä oliiviöljyn sijaan.
Tähän asti käytimme oliiviöljyä, kun asuimme luolissa eläimiemme kanssa.
Se riippuu kokemuksesta. Se on kuin auton moottorissa oleva öljy.
Ilman sitä ei voi liikkua. Monet ottavat lusikallisen oliiviöljyä
joka aamu, ennenkuin he syövät mitään muuta.
He juovat yhden lusikallisen, ja se auttaa heitä puhdistamaan vatsansa
ja tuntemaan olonsa hyväksi.
Naiset käyttävät sitä kasvojensa ja käsiensä ihonhoitoon.
Suosittelen kaikille katsojille oliiviöljyn käyttöä.
Ehkä öljy on tuotu Espanjasta tai Italiasta, siitä en välitä.
Pyydän teitä käyttämään oliiviöljyä.
Esi-isämme ovat käyttäneet sitä tuhansien vuosien ajan.
Suomennos: Hanna Tischer