o
Onko tämä Pariisi, kauniiden naisten kaupunki?
Ahaa, se on Rio Janeiro.
Eikä, tämähän on Rooma.
Ahaa, nyt selvisi: New York.
Anteeksi, mikäs tämä on? Tapahtuiko virhe?
Ei, kaikki on aivan oikein. Tämä on Lähi-Idän New York.
Kyllä, olemme kotona.
Ryhmä ihmisiä muutti Jaffasta sen jälkeen, kun he olivat vuokranneet
asuntojaan arabeilta ja olleet arabeista riippuvaisia monta vuotta.
Ensimmäistä kertaa juutalaiset järjestäytyivät ja
perustivat uuden heprealaiskaupungin.
Jerusalemissa oltiin asuttu jo tuhansia vuosia,
eikä siellä ollut mahdollista aloittaa mitään uutta.
Uuden kaupungin aloittaminen hiekalle ja
heprean kielen puhuminen oli todellakin uutta.
Satoja vuosia juutalaiset olivat olleet riippuvaisia
Euroopan juutalaisten lähettämästä raha-avustuksesta.
Neve Tzedekin perustaminen oli askel Jaffasta lähtemisen ja
Tel Avivin perustamisen välillä.
Jaffa on yksi maailman vanhimmista kaupungeista, ja on toiminut
satamakaupunkina jo monta tuhatta vuotta.
Jaffa mainitaan Raamatussa ja Uudessa testamentissa.
Se oli merkittävä arabikaupunki 1920-1930 -luvun Palestiinassa.
Silloin arabien ja juutalaisten välit alkoivat kiristyä,
ja juutalaiset alkoivat muuttaa pohjoiseen,
Ahuzzat Bait -nimiselle alueelle, josta myöhemmin tuli Tel Aviv.
Arabit pysyivät Jaffassa.
Tarina alkaa vuonna 1887 Jaffassa.
Jaffa oli satamakaupunki,
ja sen asukkaat joutuivat kestämään kovia oloja.
Viemäröintiä ei ollut, ja tilat olivat ahtaat. Siellä haisi.
Mark Twain ja muut tutkijat käyttivät hauskaa kieltä
kuvatessaan Jaffan katuja.
1800-luvun lopulla ensimmäinen ryhmä juutalaisia päätti yrittää
saada vähän raitista ilmaa.
Heidän piti lahjoa tiensä turkkilaisviranomaisten läpi,
ja he onnistuivat saamaan kokoon noin 14 perheen ryhmän,
joka asettui tänne kahden johtajan turvin.
Ahuzzat Bait, josta tuli myöhemmin Tel Aviv, oli suurempi asutus.
Siellä oli enemmän asukkaita ja tapahtumia.
Se oli ensimmäinen juutalaiskaupunki.
Neve Tzedek ei siis ole kovinkaan merkittävä paikka, mutta se oli
tärkeä askel, koska se oli ensimmäinen juutalaisasutus Jaffan
ulkopuolella, mutta tilastollisesti se ei ole merkittävä.
Tel Avivin nimellä on useita merkityksiä.
Ensimmäinen osa, "tel", tarkoittaa kukkulaa,
jossa joskus on sijainnut kaupunki.
Tällaisia ovat esimerkiksi Beer Sheba ja Megiddo.
Tel tarkoittaa siis jotain, jota ei enää ole elossa.
"Aviv" on hepreaa ja tarkoittaa kevättä.
Tämän lisäksi Herzelin erään kirjan nimi on käännetty hepreaksi
nimellä "Tel Aviv."
Kolmas merkitys löytyy Hesekielin kirjasta. Siellä kerrotaan, kuinka
Babylonian pakkosiirtolaisuuteen viedyt juutalaiset asuivat kylissä
nimeltä Tel Abubu. Tämä mainitaan Hesekielin kirjassa.
Tämä ei kuitenkaan ollut selvää: nimiehdotuksia oli muitakin.
Aivan kuin Israelin nimen tapauksessakin: ehdotuksia oli,
ja jonkun täytyi valita.
Israelin valtion perustaminen tapahtui tässä 14. toukokuuta.
Se oli perjantai-iltapäivä, päivää ennenkuin brittiläiset lähtivät maasta.
Voidaan sanoa, että tämä on tärkein historiallinen tapahtuma,
joka tapahtui tässä kaupungissa.
Tel Avivilla oli tärkeä rooli Itsenäisyyssodassa.
Armeijan joukot lähtivät täältä Jerusalemiin, joka oli saarroksissa.
Valtion perustaminen tapahtui siksi täällä, eikä Jerusalemissa.
Sen piti olla salaisuus, mutta juutalaisen tavan mukaan
se ei pysynyt kauaa salaisuutena.
Bauhaus-arkkitehtuuri tuli tähän kaupunkiin 1930-luvulla, ja sitä
rakennettiin noin 1950-luvun puoliväliin asti täällä Tel Avivissa
Rakennustyyli on horisontaalista,
ja ikkunoiden ympärillä on usein kehys, sekä myös katon ympärillä.
Tämän takia rakennukset saattavat näyttää laivamaisilta.
Kattopuutarha on myös Bauhaus- tyyliin arkkitehdin keksintö.
Ajatus kattopuutarhasta ei alunperin kuulunut rikkaille,
niinkuin nykyään, vaan se oli sosialistinen ajatus.
Siellä ripustetaan pyykit. Katolla tapahtuu paljon.
Siksi sinne laitetaan kasveja asukkaiden ilahduttamiseksi.
Taloissa oli puiset ikkunaluukut.
Tel Avivin parvekkeet ovat kuin varauloskäytävä.
Asunnoissa oli ahdasta. Ilmastointia ei ollut.
Tietokoneita eikä kännyköitä ollut, joten ihmiset viettivät iltaa
istumalla parvekkeillaan ja syömällä vesimeloonia.
70- ja 80-luvulla Tel Aviv ei viehättänyt nuoria ihmisiä
eikä yrityksiä.
Tätä aluetta, Rotchild Bulevardia, ei pidetty hienona alueena.
Tämä oli hieno alue 30- 40-luvuilla. Sen jälkeen rikkaat muuttivat
pohjoiseen Tel Aviviin, ja vasta 90-luvun vaihteessa yritykset,
ravintolat ja muotiliikkeet alkoivat palata tänne.
Sama tapahtui New Yorkissa. Täällä on Shenkin-niminen katu,
johon muuttaneet taiteilijat tekivät siitä muodikkaan.
He tekivät siitä taiteellisen kadun.
Muut kadut seurasivat Shenkin-kadun muodonmuutosta,
ja loppu on historiaa.
Nyt vuokrat ovat nousseet ja nuoret, jotka auttoivat aluetta nousemaan,
eivät enää voi maksaa vuokria.
Tel Avivissa asuu 380 000 asukasta,
noin miljoona ihmistä tulee Tel Aviviin päivittäin.
Tel Aviv on Israelin liike-elämän ja kulttuurin keskus.
Isojen yritysten päämajat sijaitsevat täällä.
Täällä on myös paljon taidetta, tanssia, muotiliikkeitä,
ravintoloita, ja tääällä asuu paljon nuoria.
Tel Aviv on hyvin trendikäs kaupunki, ja sieltä löytyy kaikkea.
Täällä on uimaranta, sää on ihana,
vuodessa on noin 300 aurinkoista päivää.
Tämä tekee Tel Avivista eläväisen, ja se sopii hyvin turisteille.
Turistit voivat myös käyttää Tel Avivia asemapaikkanaan, kun he
vierailevat Israelissa, koska se on maan keskellä ja siitä pääsee
helposti Jerusalemiin ja Tiberiakseen.
Tel Avivin kulttuuriperintö ja historia saavat
jatkuvasti enemmän huomiota.
Myös 100. juhlavuoden tapahtumat tuovat paljon huomiota ulkomailta.
Tel Avivilla on hyvä tulevaisuus talouden alalla.
Tel Avivissa on ongelma asuntojen kanssa, kaupunki on liian pieni.
Mutta tämä ongelma löytyy joka kaupungista.
Mielestäni Tel Avivin tulevaisuus on hyvä, koska
se on dynaaminen kaupunki.
Tel Aviv jatkaa kasvua, eikä ole sanonut viimeistä sanaansa.
Shalom, tervetuloa.
Gherson, mitä sana apostoli tarkoittaa?
Apostoli, hepreaksi shaliah, tarkoitta lähetettyä.
Meillä on henkilö, joka on lähetetty, ja lähettäjä.
Meidän tapauksessamme Jeesus on tämä lähettäjä.
Hänellä on opetuslapsia, seuraajia, jotka hän lähettää.
Uudessa Testamentissa luemme 12 ensimmäisestä Jeesuksen apostolista,
11 alkuperäisestä ja siitä yhdestä, joka tuli Juudaksen tilalle.
Nämä 12 Jeesus lähetti viemään sanomaansa, evankeliumiaan.
Miten Raamattu kertoo Jeesuksen lähettäneen heidät?
Luemme Apostolien teoista, kuinka Jeesuksen ylösnousemuksen jälkeen,
juuri ennen taivaaseenastumista, hän käski seuraajiaan olemaan todistajia
maailmalle. Hän käski kaikkia opetuslapsiaan, ei vain niitä 12,
olemaan hänen todistajiaan, puhumaan totuudesta ja Jeesuksesta,
ensin Jerusalemissa, sitten Juudeas- sa, - istumme nyt Juudean vuorilla -
sitten Samariassa, ei-juutalaisille, ja sitten maailman ääriin saakka.
Kaikkien kansojen tulisi saada tämä viesti totuudesta.
Raja-aidat ovat kaadettuja, koska totuus Israelin Jumalasta
ja Messiaasta, pelastuksesta, ei jää vain Israeliin, vaan
menee kaikkeen maailmaan.
Millä tavoin opetuslasten tuli todistaa?
Opetuslasten ja apostolien todistus oli henkilökohtaista.
He tiesivät, mistä puhuivat. He olivat kohanneet Jeesuksen.
He olivat kokeneet Pyhän Hengen tulevan heidän sydämiinsä.
He olivat kokeneet muutoksen ajattelussaan ja ymmärryksessään.
Heidän todistuksensa Jeesuksesta, suuresta toivosta, pelastuksesta,
he kykenivät todistamaan, koska he tiesivät mistä puhuivat.
Se ei ollut jotain teoreettista. He tiesivät sisällään sen olevan totta.
Tämä todistus silloin ja tänään, on hyvin voimakas, se on jotain,
mistä ihmiset tietävät, mitä puhuvat - ei vain myyttejä tai tarinoita,
vaan henkilökohtaista tietoa ja halua jakaa sitä muille.
Järjestettiinkö uusille opetus- lapsille jokin seremonia?
Matteuksen evankeliumin lopussa luemme, kuinka Jeesus kehoittaa
opetuslapsiaan menemään kaikkeen maailmaan ja todistamaan,
tekemään kansakunnista opetuslapsia,
että kaikki kansat tulisivat hänen seuraajikseen.
Sitten hän sanoi: opettakaa heitä noudattamaan minun käskyjäni.
Ja ulkoisena merkkinä hän käski heidän kastaa heidät
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Se on samanlainen kaste, millä
Johannes kastoi ihmisiä Jordan- joella, vesikaste.
Myös nykyään me messiaaniset juutalaiset kastamme uusia
aikuisia uskovia, jotka haluavat seurata Jeesusta.
Tämä on ulkoinen merkki, vesikaste.
Mitä todistajien tuli opettaa näille uusille opetuslapsille?
Heidän tuli opettaa heitä seuraamaan Jeesuksen käskyjä.
Meillä on Messiaan Toora eli Messiaan opetukset,
tämä on uudenlainen opetus, kuin uusi viini, joka tulee laittaa
uusiin astioihin. Me olemme näitä uusia astioita.
Meidän täytyy kehittää uudenlainen ajattelumalli, niinkuin uusi viini,
ja Jeesus tuo uuden viestin, ja tämä on se, mitä apostolien tulee jakaa.
Tänään, me messiaaniset juutalaiset myös todistamme Jeesuksesta.
Minä todistan siitä, miten minusta tuli Jeesukseen uskova.
En käännytä ihmisiä, mutta olen vapaa todistamaan ja kertomaan,
koska tiedän omasta uskostani Jeesukseen,
kohtaamisestani Jeesuksen kanssa,
minulla on hänen Henkensä sisälläni.
Tiedän tämän olevan tie, totuus ja elämä, ja haluan jakaa sen muillekin.
Kun puhumme uusista uskovista, tuleeko puhua kääntymisestä?
Kääntyminen on vaikea sana, jos emme käytä sitä oikein.
Kun puhumme juutalaisista, meidän ei tulisi puhua kääntymisestä.
Me emme käänny kristityiksi, emme jätä juutalaista uskoamme
Aabrahamin, Jaakobin ja Israelin Jumalaan.
Sanakirjan mukaan kääntyminen tarkoittaa uskon vaihtamista.
Me emme vaihda uskoamme, vaan täydennämme uskon Jeesuksella.
Jeesus on täyttymys, joten uskomme tulee Jeesuksessa täydeksi.
Kääntymis-sanan käyttö meidän tapauksessamme ei ole hyvä asia.
Mutta jos käytämme sanaa, kun puhumme pakanoista,
joilla ei alunperin ollut uskoa Aabrahamin,
Iisakin ja Jaakobin Jumalaan, niin he ovat kääntyneitä, koska
he vaihtavat täysin uskonsa, ja liittyvät juutalaiseen uskoon,
uskoon Messiaaseen. He ovat kääntyneitä,
me emme ole, vaan täydennämme uskomme uskomalla Messiaaseen.
Miten ensimmäiset apostolit aloittivat todistamistehtävänsä?
Näemme, että he jakoivat työn. Jotkut heistä jäivät Jerusalemiin,
Juudeaan ja Israelin maahan, kuten Simon Pietari, Keefas,
jonka nimi tarkoitti kalliota, ja Johannes, Sebedeuksen poika,
ja Jaakob, Herran veli. He jäivät Jerusalemiin, Juudeaan.
Apostoli, joka pääasiassa meni ulos Israelista, Rooman valtakuntaan,
oli Saulus, Paavali. Hänestä tuli suuri apostoli pakanoille.
Hän osasi kieltä, oli oppinut kreikkalaisen kulttuurin,
tiesi, miten kommunikoida valtakunnan ihmisten kanssa.
Tällä tavoin työ jaettiin, vaikka Paavali myös puhui juutalaisille ja
Pietari ja muuta apostolit pakanoille.
Mutta tämä oli kuitenkin työnjako.
Mikä oli hänen opetuksensa juutalai- sesta ja pakanasta seurakunnassa?
Paavali, josta tuli suuri apostoli pakanoille, painotti yhtä asiaa:
jokainen ihminen, oli hän juutalai- sesta tai kreikkalaisesta taustasta,
oli syntinen ja tarvitsi Jeesuksen lunastusverta, ristin verta.
Yksikään ihminen ei voinut saada syntejään anteeksi
ilman Jeesuksen verta.
Sitten hän sanoi, että jokai- sen tulisi pysyä kutsumisessaan:
juutalainen juutalaisena, pakana pakanana,
jokainen alkuperäisessä asemassaan.
Mutta hän puhui uudesta ihmisestä, jonka juutalainen
ja pakana muodostavat yhdessä Kristuksessa.
Efesolaiskirjeestä luemme, että Jeesuksessa erottava välimuuri
juutalaisen ja pakanan välillä on murrettu.
Siihen asti juutalaiset vakuuttivat muurin olevan olemassa.
Pakanat siellä, juutalaiset täällä.
Paavali painotti, että tämä on loppunut.
Hengellisesti olemme samanlaisia.
Kukaan ei ole parempi, kenelläkään ei ole enemmän tietoa.
Sama tieto totuudesta, sama pelastuksen tie,
syntien anteeksiantaminen, koska olemme kaikki syntisiä,
ja vain Jeesuksessa meillä on ikuinen elämä.
Jeesus oli sekä juutalaisen että pakanan keskipiste.
Tiedämme, että Jeesuksen tuloon asti
toisessa temppelissä oli todellinen muuri
juutalaisen ja pakaoiden välillä.
Pakanat saivat tulla vain tietylle Jerusalemin temppelin pihalle.
He eivät saaneet tulla liittyä juutalaisiin.
Tämä erotus pakanoista oli hyvin selkeä
toisen temppelin aikana. Siksi Paavali halusi selventää, että
nyt on olemassa uusi hengellinen todellisuus,
Jumalan edessä ei ole eroa juutalaisen ja ei- juutalaisen välillä.
Olemme kaikki hengellisesti tasavertaisia Jumalan edessä,
ja tämä on suuri vallankumous.
Jeesus toi suuren hengellisen vallankumouksen.
Ensi kerralla puhumme lisää siitä, mitä Paavali tarkoitti sillä, että
enää ei ole juutalaista ja pakanaa.
Onko siinä ristiriita? En usko, mutta puhumme siitä myöhemmin.
Kiitos, Gherson.