o
Tulimme tänään tänne pääministeri Olmertin talon eteen vaatimaan häntä
vapauttamaan Giladin ennen toimikautensa päättymistä.
Kyseessä on hyvin lyhyt ajanjakso, jonka aikana asia voidaan ratkaista.
Mitä odotat Israelin hallituksen tekevän?
Vapauttavan Giladin. Tämä on ainut asia, jota pyydän.
En pyydä Israelin hallitusta vapauttamaan tätä varten vankeja.
Sen täytyy vain tehdä kaikkensa, jotta Gilad vapautuu.
He lähettivät Giladin suorittamaan tehtävää lähes kolme vuotta sitten
ja on heidän vastuullaan vapauttaa hänet ja tuoda hänet kotiin.
Pääministeri sanoi, että Gazan operaatio parantaisi mahdollisuuksia
vapauttaa Gilad.
Emme ole kuitenkaan nähneet mitään edistystä tässä asiassa.
Näyttää siltä, että kun kehitystä ei tapahdu, he voivat vain syyttää
perhettä ja julkista sektoria heidän yritystensä häiritsemisestä.
Mutta meidän mielestämme kolme vuotta on tarpeeksi aikaa harkita
kaikkia mahdollisia väyliä Israel voi käyttää Giladin vapauttamiseen.
Virastoni henkilökunta keräsi rahaa ja halusi lähettää teille tämän
Puurim-lahjan.
Toivottavasti se ei lihota.
Tervetuloa Jerusalemiin. Toivomme, että Gilad tulee takaisin
mahdollisimman nopeasti, jotta voimme istua hänen kanssaan
Jerusalemin tärkeissä paikoissa.
Olemme kolmen vanhemman ryhmä, jokainen meistä menetti lapsensa
terrori-iskussa kuusi vuotta sitten.
Haluamme kertoa hallitukselle, että on olemassa muita keinoja vapauttaa
kaapattu sotilas, kuin 1450 terroristin vapauttaminen.
Vaadimme, että kaapattu sotilas vapautetaan muilla tavoin.
Israel ei ole yrittänyt muita keinoja.
En ole poliitikko, mutta olen kansalainen.
Rahan siirtäminen Gazaan auttaa Hamasia, joten
ehdotan, ettei hallitus siirrä sinne rahaa.
Israelin pitämät vangit nauttivat hotellin tasoisesta majoituksesta.
Israelin täytyisi ilmoittaa, että koska Giladia katsomaan
ei päästetä Punaista Ristiä,
niin myöskään palestiinalais- vankeja katsomaan
ei päästettäisi Punaista Ristiä.
Israel ei ole yrittänyt tällaisia keinoja.
1450 terroristin vapauttaminen aiheuttaa turvallisuusriskin
kaikille israelilaisille.
Hallituksen tulisi ottaa huomioon israelilaisten turvallisuus.
Minulla ei ole mitään Schalitin perhettä vastaan.
Heidän sijassaan tekisin samoin.
Pyydän hallitusta ja pääministeriä, etteivät he vapauttaisi terroristeja
vaan käyttäisivät muita keinoja.
Israelin valtion ei tarvitse olla sellaisen terroristijärjestön
puristuksessa, joka ei edes tunnista oikeuttamme olemassaoloon.
On olemassa muita keinoja.
Terroristien vapauttaminen ei vähennä terroritekoja.
Voitko kertoa omasta kokemuksestasi?
Tässä vihkosessa on kaikkien niiden kuvat, jotka kuolivat bussissa
tyttäreni kanssa.
Tässä on tyttäreni, joka oli silloin 17-vuotias.
Hän kävi lukiota.Hän kuoli ystävänsä Lizin kanssa 6 vuotta sitten.
Haluan israelilaisten ymmärtävän, että tiedän,
miltä tuntuu elää normaalina vanhempana,
ja tiedän, kuinka tuskallista on elää
lapsensa menettäneenä vanhempana.
Siksi meidän täytyy puolustaa turvallisuuttamme ja
noiden terroristien vapauttaminen ei ole ratkaisu.
Vaikka terroristeja ei vapautettaisikaan,
en saisi tyttäreni elämää takaisin.
Kyse on Israelin ja maailman turvallisuudesta.
Siteeraan Ehud Olmertia, joka sanoi, että valtio tarvitsee punaisen rajan
ja mielestäni 1450 terroristin vapauttaminen on
tämän rajan ylittämistä.
Olemme joskus tehneet niin, ja ihmisiä kuoli, koska terroristit
pääsivät vapaaksi. Tämä ei ole hypoteettinen kysymys,
vaan niin tapahtui.
Emme vastusta lapsensa menettäneiden perheiden ryhmää.
Mekin menetimme lapsen.
He puhuvat tuskastaan, koska he menettivät rakkaansa.
Emme pyydä ketään vapauttamaan palestiinalaisia murhaajia.
Pyydämme heitä vain tekemään kaiken tarvittavan Giladin vapauttamiseen.
Gherson, voitko kertoa miten ensimmäiset seurakunnat
alkoivat hyväksyä ei-juutalaisia uskovia?
Ensimmäinen seurakunta oli juutalainen.
Heidän johtajansa, vanhimpansa ja apostolinsa olivat juutalaisia.
Heidän ensimmäinen johtajansa oli Jaakob, Herramme veli.
Tiedämme, että heillä oli juutalainen tausta.
Ensimmäisellä vuosisadalla, ristiin- naulitsemisen, ylösnousemuksen
ja taivaaseenastumisen jälkeen,
evankeliumi levisi Rooman valtakunnassa.
Melko nopeasti löydämme myös ei-juutalaisia uskovia.
Miten seurakuntien johtajuus kehittyi,
milloin johtajat alkoivat olla ei-juutalaisia?
Siihen meni jonkin aikaa. Tiedämme, että Jerusalemissa,
Apostolien tekojen jälkeen päälähteemme Eusebiuksen mukaan,
meillä on hänen Kirkkohistoriansa myös hepreaksi,
Eusebius asui Kesareaassa, Välimeren rannalla,
tärkeässä roomalaisessa satamakaupungissa,
hänellä oli siellä suuri kirjasto ja paljon lähteitä,
ja Eusebius kertoo, että bar Kokhban kapinaan ja
keisari Hadrianuksen Jerusalemin piiritykseen asti
toisen vuosisadan keskivaiheilla,
Jerusalemissa oli ollut 15 juutalaista piispaa.
Sen jälkeen Jerusalemin nimi vaihtui Aelia Capitolinaksi,
ja siellä oli ei-juutalaisia piispoja, seurakunnan johtajajia.
Miten ensimmäiset messiaaniset uskovaiset hyväksyivät
ei-juutalaiset uskovat?
Alussa, ensimmäisellä vuosisadalla, erityisesti farisealaisesta
taustasta tulevat juutalaiset uskovat ajattelivat,
että heidän tulee vaatia ei-juutalaisia kääntymään
juutalaisiksi ja noudattamaan Mooseksen lakia.
Tämä oli heidän ymmärryksensä.
Yksi vaatimuksista oli, että heidän tuli ympärileikata poikansa.
Tämä aiheutti suuren väittelyn - pitäisikö ei-juutalaisten
olla ympärileikattuja ja noudattaa lakia niinkuin juutalaisten?
Kysymys oli: Mikä riittää pelastukseen?
Jotkut ajattelivat, ettei ole pelastusta ilman lain noudattamista,
ilman ympärileikkausta.
Mikä oli ratkaisu tähän erimielisyyteen?
Oli suuri erimielisyys niiden välillä, jotka
halusivat juutalaistaa ei-juutalaiset ja niiden, jotka
apostoli Paavalin tavoin sanoivat,
ettei ole tärkeää pakottaa lakia ei-juutalaisille.
Lopulta Jaakob, johtaja Jerusalemissa,
piti seurakunnan vanhimpien, aposto- lien ja Paavalin kanssa neuvottelun,
ja he päättivät vaatia ei- juutalaisilta vain neljää asiaa,
ei noudattamaan Mooseksen lakia. Se ei ollut tarpeellista pelastukselle.
Myöskään juutalaisen ei tarvinnut noudattaa lakia
syntien anteeksisaamiseksi.
Tämän Jerusalemin neuvottelun tulos oli, että ei-juutalaisilta vaaditaan
neljää asiaa: välttää syömästä epäjumalille uhrattua ruokaa,
välttää veren syöntiä, tämä on ruokavalioon liittyvä käsky,
älä syö verta, ei verimakkaraa, se on kielletty ei vain juutalaisilta,
vaan myös ei juutalaisilta.
Kolmas asia oli välttää syömästä kuristamalla tapettua lihaa,
mitään lihaa, mikä oli eläimestä, joka oli kuollut vaikka pellolla,
se on kiellettyä, lähinnä terveyssyistä.
Viimeinen asia mistä tuli pidättyä oli haureus, seksuaaliset synnit.
He sanoivat, että jos ei-juutalaiset pitävät nämä 4 asiaa, se riittää.
Ei-juutalaisten ei tarvitse kääntyä juutalaisiksi,
heidän ei tarvitse noudattaa ympärileikkausta.
Juutalaiselle se on edelleen voimassaoleva säädös,
ulkoinen merkki liitosta Jumalan ja Israelin kansan välillä,
mutta ei-juutalaisille se ei ole tarpeellista.
Ei-juutalaiset voivat vapaasti syödä sianlihaa, mereneläviä,
kuitenkin uskon, että juutalaisten tulee pitää lait,
niinkuin Paavali sanoo: jos olemme juutalaisten keskuudessa,
olemme kuin juutalaiset, kun olemme ei-juutalaisten parissa,
meidän ei tule tehdä asiasta suurta numeroa.
Miten Jeesukseen uskovat juutalaiset hyväksyivät ei-juutalaiset uskovat?
Juutalaisten uskovien oli vaikeaa hyväksyä ei-juutalaiset uskovat,
koska yleensä Israel pysytteli erossa muista kansoista.
Muut kansat ajateltiin pakanoina ja jopa juutalaisten vihollisina,
koska he palvoivat muita jumalia.
Juutalaisen uskovan täytyi käydä läpi mielenmuutos.
Nyt uskonveljet olivat eri kansakunnista,
kansakunnat ovat sisaria ja veljiä Herrassa.
Apostolien kirjassa on erityinen tapahtuma, joka näyttää meille,
kuinka Pietari vakuuttui siitä, että hänen tulee mennä ei-juutalaisen luo
ja syödä hänen kanssaan, mitä juutalaiset välttelivät,
joskus jopa nykyäänkin juutalaiset eivät halua olla läheisissä
tekemisissä ei-juutalaisten kanssa.
Mutta Jumala suunnitelmassaan halusi murtaa tämän erottavan muurin
juutalaisen ja ei-juutalaisen välillä.
Ei-juutalaisista tuli veljiä.
Pietari oli siis Jaffassa, tämän päivän Tel Avivin alueella.
Hän oli vierailulla meren rannalla, ja keskellä päivää hän nukkui.
Yhtäkkiä unessaan hän näki taivaasta tulevan astian liinaan käärittynä.
Tämä liina oli täynnä eläimiä, myös epäpuhtaita, ei-kosher eläimiä.
Hän kuuli äänen, joka käski hänen tappaa ja syödä.
Pietari sanoi, ettei se ole kosher, kuinka voisin siis syödä?
Käsky kuului: Minkä minä teen puh- taaksi, älä sinä tee epäpuhtaaksi.
Herätessään unesta Pietari tapasi vierailijoita Kesareasta.
Siellä oli roomalainen sadanpäämies, vakava totuutta rakastava mies,
pelkäsi Jumalaa ja oli läheisissä tekemisissä juutalaisten kanssa.
Häntä oli neuvottu pyytämään Pietari kylään kertomaan pelastuksesta
ja Jumalan valtakunnasta.
Viestintuojien kutsuessa Pietarin, hän ymmärsi unen tarkoittavan,
että hänen tulee mennä sadanpää- miehen luo.
Hän meni Jaffasta Kesareaan,
löydämme tämän Apostolien tekojen 10. luvusta.
Pietari tapasi Korneliuksen, näki hänen etsivän totuutta,
todisti hänelle Jeesuksesta, ja koko Korneliuksen väki tuli uskoon
ja kastettiin. Pietari oli ja söi heidän kanssaan.
Tämä oli alku juutalaisten ja ei-juutalaisten välisen muurin
rikkomiselle, koska he viettivät aikaa yhdessä.
Miksi sitten ei-juutalaiset uskovat myöhemmin alkoivat
vetäytyä pois juutalaisuskovien luota?
Hyvin nopeasti valtaosa uskovista ei enää ollut juutalaisia.
Ei-juutalaisista, kreikkalais- taustaisista tuli enemmistö.
He alkoivat vetäytyä pois juutalaisten yhteydestä,
osittain siksi, että osaa juutalai- sista pidettiin harhaoppisina,
koska he eivät hyväksyneet Jeesuksen täyttä jumaluutta.
Osittain se johtui poliittisista syistä.
Keskus siirtyi Jerusalemista imperiumin keskukseen Roomaan.
Mitä muutoksia tehtiin, jotta ei juutalainen kirkko erkaantuisi
juutalaisista juuristaan?
Melko nopeasti Rooman paavit muuttivat kalenterin
raamatullisesta juutalaisesta kuun- kiertoon perustuvasta kalenterista,
joka on edelleen käytössä juutalaisessa maailmassa,
aurinkoon perustuvaan gregoriaaniseen kalenteriin.
Kaikki alkoi pääsiäisen vietosta. Toisen Mooseksen kirjan mukaan
pääsiäistä tulee juhlia ensimmäisen kuun 14. päivänä, nisan-kuussa.
Nisanin 14. päivä ei aina ollut sunnuntai.
Paavit sanoivat, että kirkon tulisi juhlia pääsiäistä sunnuntaina,
ylösnousemuksen päivänä.
Jos he halusivat juhlia sunnuntaina eikä nisan-kuun 14. päivänä,
heillä tuli olla oma järjestelmä.
Tuli jako idän ja joidenkin juutalaisten kirkkojen
ja lännen kirkon välillä.
Länsi lakkasi juhlimasta nisanin 14. päivää,
ja keskittyivät sunnuntai- pääsiäiseen.
Jos ymmärrämme tämän,
näemme, kuinka se vaikutti kalenteriin ja aiheutti
juutalaisten ja ei-juutalaisten uskovien eroamisen alkamisen.
Johtiko juutalaisen pääsiäisen korvaaminen kristillisellä
pääsiäisellä myös korvausteologian syntyyn?
Kun he muuttivat juutalaisen pääsiäisen,
joka on erittäin tärkeä messiaaninen juhla,
joka keskittyy pääsiäislampaaseen, Jeesukseen, Jumalan karitsaan,
se on hyvin messiaaninen ja merkityksellinen symboliikassaan.
Juutalaisen pääsiäisen vaihto kristilliseen pääsiäiseen
oli askel korvausteologian kehittämiseen, jossa
kirkko ottaa Israelin paikan.
Uskoiko ensimmäinen seurakunta lopunaikoihin?
Kyllä. Ensimmäiset apostolit, Pietari ja Paavali,
uskoivat vahvasti elävänsä viimeisiä päiviä. Heillä oli vahva varmuus,
että Jeesus palaa heidän elinaikanansa.
Siksi he sanoivat, että hänen paluunsa tulee pian.
Tämä oli heidän ymmärryksensä, että Jeesus tulee pian.
Nyt, 2000 vuotta myöhemmin, ymmär- rämme, että Jumalan suunnitelmissa
näiden 2000 vuoden piti kulua, ja me uskomme, että elämme lopunaikoja.
He olivat lopunaikojen alussa, me olemme lopunaikojen lopussa,
sillä me myös uskomme, että Jeesus tulee pian, ja meidän on oltava
valmiina, kun hän tulee takaisin.
Kiitos, Gherson. -Ole hyvä.