o
Olemme historiallisen hetken kynnyksellä.
Afrikkalaisamerikkalaisesta tulee ensimmäistä kertaa presidentti.
Ymmärrät tilanteen merkittävyyden varmasti, jos olet amerikkalainen.
Myös muista maista kotoisin olevat tietävät,
ettei vähemmistön edustajasta voi tulla presidenttiä.
Israelin kansalaiset ja Israelin ystävät haluavat aina tietää, ovatko
amerikkalaiset päätöksentekijät Israelin myönteisiä, vai vastaisia.
Tällainen mietiskely on epäolennaista ja miltei lapsellista.
Ensinnäkin: Israel on jo tehnyt kaikki myönnytykset, jotka
se voidaan pakottaa tekemään.
Suurin osa valtaamistamme rauhansopimuksiin liittyvistä maista
on palautettu.
Toiseksi, Oslo-sopimuksen jälkeen Israel on asteittain laittanut
suurimman osan jäljelle jääneistäkin maista neuvottelupöydälle.
Kolmanneksi, israelilaiset ovat jatkuvasti valinneet hallituksia,
jotka lupaavat maata rauhaa vastaan.
Viimeisen hallituksen pääministeri Ehud Olmert sanoi ennen vaaleja,
että hän aikoo luovuttaa koko Länsirannan, vaikka ilman rauhaakin.
Ja silti ihmiset äänestivät häntä.
Toiset puolueet tietenkin pysäyttivät tämän suunnitelman.
On siis hyvin vähän asioita, joilla israelilaisia voidaan pelotella.
Ulkomaailma ei voi uhata Israelia talouteen liittyvillä pakotteilla.
Israelin talous ei ole enää niin heikko, kuin 1950-1970-luvuilla.
Silloin Israel oli riippuvainen ulkomailta tulevasta rahasta.
Nykyään Israelin talous on hyvin vahva
maailman taloustilanteeseen verrattuna.
Moni ei tiedä, ettei Israel ole saanut talousapua Yhdysvalloista
viimeiseen lähes kymmeneen vuoteen.
Ainoa jäljellä oleva apu on sotilaallista apua, jota Yhdysvallat
haluaa ylläpitää, koska se parantaa Yhdysvaltojen työllisyyttä.
Tietenkin Israel tarvitsee ulkomaita niinkuin muutkin maat.
Ranska haluaa myydä muille viininsä ja Italia kenkänsä,
ja Israel huipputeknologiansa,
mutta Israel ei ole riippuvainen muiden maiden talousavusta.
Emme siis ole tilanteessa, jossa ulkomaalainen vallanpitäjä on
tulemaisillaan tänne muuttamaan elämäntapaamme.
Perustasolta katsoen Lähi-Idän diplomaattiseen ilmapiiriin eivät
vaikuta Amerikan eikä Israelin suunnitelmat, vaan arabien.
Kun arabit päättävät vakavasti osallistua rauhanneuvotteluihin,
rauha syntyy, vaikka Israelin johdossa olisi silloin äärioikeisto.
Samoin, jos arabit päättävät alkaa sodan, Israel taistelee, vaikka sen
johtajat olisivat kuinka vasemmalla.
Arabit ovat täällä enemmistö, ja he päättävät alueen suunnasta.
Muut joutuvat elämään heidän päätöstensä kanssa.
Lehdissä on kirjoitettu, että hänet kasvatettiin muslimina.
Hän saattaa kiistää tämän asian, mutta hän kävi madrassa-koulua
Indonesiassa. Hänen kirkkonsa pappi Stephen Wrightin oppi-isä oli
tummaihoinen Louis Farrakhan, joka on hyvin juutalaisvastainen
ja johtaa Nation of Islam -liikettä.
Joten Obaman kirkko ei ollut kovin evankelinen tai raamatullinen.
Tältä kannalta katsottuna hänen kristillinen taustansa on heikko.
Obama kannattaa aborttia ja homoseksuaalisuutta.
Sanoin amerikkalaisille, että jos toivotte Jumalan tuomitsevan maanne,
äänestäkää tätä miestä.
Näiden asioiden takia Jumala toi tuomion Sodomaan ja Gomorraan.
Israelin ja Yhdysvaltojen suhde on monimutkainen.
Toisaalta Yhdysvallat ovat olleet parempia kuin Eurooppa, joka on
enemmän palestiinalaisten puolella.
Toisaalta Amerikka on painostanut Israelia kahden valtion ratkaisuun.
Tämä tarkoittaisi Israelin loppua, koska Israel on jo todistanut
halukkuutensa rauhaan.
Israel vetäytyi Etelä-Libanonista ja sai palkaksi 4000 katjusha-rakettia.
Sitten Israel vetäytyi Gush Katifista ja Gaasasta, ja tämän
takia Sderotin alueelle ammuttiin 4000-5000 kassam-rakettia.
Toisin sanoen Israel on luovuttanut alueita jo kaksi kertaa, ja näistä
luovutetuista alueista on tullut terroristien tukikohtia.
Olemme kuulleet, kuinka israelilaiset saapuivat luvattuun maahan
ja saivat hallitsijoikseen tuomareita ja kuninkaita.
Mitä tapahtui kuningaskunnalle Salomon kuoleman jälkeen?
Salomo kuoli 40 vuoden kuninkuuden jälkeen.
Hänen 1000 vaimoaan tuhosivat hänen sydämensä, mielensä ja sielunsa,
ja käänsivät hänen huomionsa Jumalan palveluksesta epäjumalanpalvontaan.
Hänen vaimonsa toivat omat uskontonsa naapurimaista.
Tämä provosoi Jumalaa, koska vähitellen israelilaiset alkoivat
uhrata omia lapsiaan ja kävelyttää heitä tulen läpi.
Jumala ei voinut hyväksyä tällaista saatananpalvontaa.
Mitä Jumala teki?
Jumala lähetti profeetta Ahian Jerobeamin, Nebatin pojan luo.
Jerobeam oli Salomonin palvelija,
ja hänet valittiin aloittamaan uusi kuningaskunta.
Jumala päätti jakaa Salomon kuningaskunnan ja erottaa Israelin
10 heimoa Juudan ja Benjaminin heimosta.
Juuda ja Benjamin pysyivät Daavidin ja Salomon kuningashuoneessa,
ja muut 10 heimoa liittyivät toiseen kuningaskuntaan.
Mitkä olivat näiden kahden kuningaskunnan rajat?
Juudan kuningaskunta oli etelässä.
Juuda on tässä, ja Jerusalem oli sen pääkaupunki.
Benjaminin alue on Jerusalemista pohjoiseen.
Tämä on kaikki Juudeaa.
Jerobeamin kuningaskunta on tästä pohjoiseen.
Hän valitsi kaksi palvontapaikkaa, Beetelin ja Danin.
Näihin paikkoihin hän laittoi kaksi kultavasikkaa.
Hän ei halunnut ihmisten menevän Jerusalemin temppeliin.
Kuningaskuntien ero oli selvä.
Myöhemmin Jerobeam ja hänen seuraajansa valitsivat Sikemin
ja Tirzan ja Samarian kaupungit hallinnollisiksi kaupungeikseen.
Jatkoivatko Jerobeamin seuraajat epäjumalanpalvontaa?
Juudassa oli yksi hallitsijasuku, mutta Israelissa oli yhdeksän
kuninkaallista perhettä, joista useimmat palvoivat epäjumalia.
Jerobeamin epäjumalanpalvontamalli oli inhotus Herran silmissä.
Tämä oli myös saatanallista epäjumalanpalvontaa.
Tämän takia Jumala toi vihollisen idästä, assyrialaiset,
esimerkiksi Tiglath Pileserin, joka oli assyrialaisten kuningas.
Hän tuli Assyriasta, mikä on nykyisen Irakin alueella.
Vuonna 722 eKr. pohjoisen 10 israelilaisheimoa vietiin vankeuteen
Assyriaan, ja monet heistä hajaantuivat.
Palasivatko 10 heimoa takaisin Israeliin?
Heimot hajaantuivat, ja heidän kohtalostaan kerrotaan legendoja.
Tiedämme, että Intiassa, Etiopiassa ja Afganistanissa on ihmisryhmiä,
jotka väittävät olevansa 10 heimon jälkeläisiä.
Tiedämme kuitenkin, että heimot hävisivät hajaannuksen aikana.
Olemme kuulleet, kuinka Israelin valtakunta jakaantui kahtia,
ja Israelin kuningaskunnan heimot vietiin vankeuteen.
Selviytyikö Juudan kuningaskunta?
Assyrialaiset veivät 10 heimoa vankeuteen vuoden 720 eKr. tienoilla.
Eteläinen Juudan kuningaskunta säilyi itsenäisenä noin 130 vuotta,
vuoteen 586 asti.
Mitä silloin tapahtui?
Vuonna 586 eKr. babylonialaiset hyökkäsivät Juudaa vastaan.
Pohjoinen kuningaskunta
ei harjoittanut epäjumalanpalvontaa yksin,
vaan eteläinen Juuda harjoitti sitä myös.
Tämän takia Jumala toi vihollisen rankaisemaan myös Juudaa.
Tämä vihollinen oli Babylonian kuningas Nebukadnessar.
Hän tuhosi Jerusalemin ja temppelin vuonna 586 eKr.
Sitten hän vei kuninkaallisen perheen ja yläluokan kansalaiset
vankeuteen Babyloniaan.
Löytyykö Vanhasta testamentista viitteitä Babylonian vankeuteen?
Psalmissa 137 juudealaiset kertovat,
kuinka he istuivat Baabelin virtojen vieressä ja
itkivät muistellessaan Siionia ja Jerusalemia.
Olemme vieraassa maassa. Kuinka voimme laulaa Herran lauluja?
Sitten seuraa kuuluisa jae: "Jos unhotan sinut, Jerusalem,
niin unhota sinä minun oikea käteni."
Tästä tuli vankeudessa elävien juutalaisten motto.
He halusivat aina palata Jerusalemiin, Siioniin.
Milloin he pystyivät palaamaan?
Vasta 70 vuoden jälkeen.
Mutta tästä puhumme toisella kertaa.