Shalom Jerusalemista. Tässä TV7:n Israel sodassa -katsaus.
Kun keskustelemme Gazan sodan etenemisestä, -
on tärkeää muistaa, että Gazan islamistiset terrorijärjestöt -
hyökkäsivät 116 päivää sitten Etelä-Israeliin ja julistivat sodan -
toteuttamalla verilöylyn, jossa kuoli noin 1 200 ihmistä, pääosin siviiliä.
Yli 4 800 haavoittui. 246 ihmistä kidnapattiin Gazaan, -
joukossa vanhuksia, miehiä, naisia, lapsia ja vauvoja.
136 on yhä panttivankeina Gazassa.
TV7:n toimittaja Amir Oren, kerrotko meille tämänhetkisestä tilanteesta.
Taistelut jatkuvat Gazassa erityisesti Khan Yunisin seudulla.
Khan Yunisin eteläpuolelta ammuttiin maanantai-iltana -
rakettiryöppy kohti Tel Avivia ja sen lähialueita.
Kukaan ei loukkaantunut.
Valtaosa raketeista tai ohjuksista saatiin torjuttua.
Osa putosi avoimille alueille.
Länsirannallakin taisteltiin tiistain vastaisena yönä.
Tapaus sattui sairaalassa, -
jossa oli pääosin Hamasin mutta myös Islamilaisen jihadin terroristeja, -
joilla oli suunnitteilla terrori-iskuja.
He halusivat jäljitellä lokakuun 7. päivän hyökkäystä.
IDF ja sisäisen turvallisuuden palvelu onnistuivat estämään iskut.
Israelin joukot menivät sairaalaan -
sairaalahenkilökunnan vaatteisiin pukeutuneina -
ja yllättivät terroristit.
Sotaan liittyvä pääuutinen koskee panttivankisopimuksen runkoa.
Vastineeksi panttivankien vapauttamisesta -
vapautettaisiin palestiinalaisvankeja ja sotatoimet keskeytettäisiin.
Mediatietojen mukaan -
uuden sopimuksen ensimmäisessä vaiheessa -
vapautettaisiin noin 35―40 panttivankia tai näiden ruumiita.
Kaikkiaan Gazassa tällä hetkellä olevista 136 panttivangista -
110 on elossa. Israelin olisi määrä -
vapauttaa kymmeniä vankeja yhtä vapautettua panttivankia vastaan.
Taistelut keskeytettäisiin noin kuuden viikon ajaksi.
Sen jälkeen on määrä tulla lisää taukoja ja uusia vapautuksia.
Pääministeri Netanjahu antoi muutama tunti sitten lausunnon, -
joka on ristiriidassa mediatietojen kanssa.
Lausunnon mukaan Netanjahu ei ole vetämässä IDF:n joukkoja Gazasta.
Tätä ei mainittu ainakaan yhteenvetoraportissa.
Lisäksi Netanjahu sanoi vastustavansa sitä, -
että tuhansia palestiinalaisvankeja vapautettaisiin osana sopimusta.
Netanjahun kabinetissa on kaksi ääripäätä:
kahden entisen esikuntapäällikön, -
Benny Gantzin ja Gadi Eisenkotin johtamat maltilliset -
sekä Itamar Ben-Gvirin ja Bezalel Smotrichin johtama laitaoikeisto.
Netanjahu vaikuttaa olevan kallellaan Ben-Gvirin ja Smotrichin suuntaan.
Hän nimittäin pelkää menettävänsä koalitionsa, -
jos Ben-Gvir ja Smotrich toteuttavat lupauksensa ja kaatavat hallituksen, -
mikäli Netanjahu suostuu sopimukseen.
Eli tiedossa on kireitä sisäpoliittisia hetkiä -
samaan aikaan kun taistelut Gazassa jatkuvat.
- Pari asiaa. Ensinnäkin pidän tärkeänä, -
että tiedot hebronilaiseen sairaalaan tehdystä rynnäköstä ovat täsmällisiä.
Puolustusvoimathan (IDF) ei ollut mukana sairaalaoperaatiossa, -
vaan sen toteuttivat rajapoliisi ja terrorisminvastainen yksikkö Yamam.
Toinen asia, jonka mainitsit, koski panttivankeja.
Tarkoitushan on, että yhden panttivangin vapauttamista vastaan -
vapautettaisiin tai vaihdettaisiin 100―250 terroristia, -
joilla on verta käsissään.
Tämä tietysti aiheuttaa ristiriitaisia tunteita israelilaisissa.
Suunnitelmalla ei ole välttämättä kovin suurta suosiota Israelissa -
eikä pidäkään olla, sillä siinä ei voi kuin hävitä.
Samalla hallituksen pitäisi kuitenkin huolehtia siitä, että panttivangit -
saadaan vapaiksi. En haluaisi olla heidän kengissään tällä hetkellä.
Siirrytään nyt USA:han. Seuraamme liittyy tri Mike Doran, -
entinen kansallisen turvallisuusneuvoston -
Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan osaston johtaja -
ja nykyinen Hudson Instituutin Lähi-idän rauhanohjelman johtaja.
Kiva nähdä teitä, sir.
Haluaisin kuulla ajatuksianne Pariisin huippukokouksen jälkimainingeista.
Kokoukseenhan osallistuivat -
CIA:n johtaja William Burns, Qatarin pääministeri, -
Mossadin ja Shin Betin johtajat -
sekä panttivankien vapautusasian vastuuhenkilö.
Avaatteko meille Yhdysvaltojen näkökulmaa?
Millaisia vaikutuksia tällä kaikella on Gazan sotaan?
Hyvää huomenta Jonathan ja Amir. Hienoa saada olla mukana.
Jonathan, jos kutsut minua herra Doraniksi, -
minun pitää sitten kutsua sinua herra Hesseniksi.
Nuo keskustelut alkoivat täällä Washingtonissa -
jo ennen Jordaniassa tapahtunutta USA:n joukkoihin kohdistunutta iskua.
Jordaniassa tapahtunut isku on nyt jättänyt muut keskustelut varjoonsa.
USA:n hallinnossa pohditaan paraikaa kuumeisesti sitä, miten vastata iskuun,
jossa kuoli kolme amerikkalaissotilasta ja haavoittui useita.
Tuoreimpien tietojen mukaan haavoittuneita on ainakin yli 40.
Isku oli ennennäkemätön. Iranin ohjauksessa olevat militiat -
ovat toki iskeneet USA:n joukkoja vastaan monia kertoja -
lokakuun 7. päivän jälkeen ja jo sitä ennenkin.
Mutta näin suurta uhrimäärää ei ole ollut aiemmin.
Hallinnon täytyy reagoida jotenkin. Se ei voi vain pyöritellä peukaloitaan.
Se ei voi vain vaatia tilanteen rauhoittamista, -
vaikka sitä paljon hoetaankin. Iso kysymys on, -
vastaako USA tapaukseen Irakin ja Syyrian rajojen ulkopuolella -
ja ennen kaikkea toimiiko se Irania vastaan Iranin alueella.
Vai tapahtuuko vastaus vain Irakin ja Syyrian rajojen sisällä.
Ja mikäli vastaisku tapahtuu Irakissa ja Syyriassa, -
kohdistuuko se iranilaiskohteisiin -
vai pelkästään militioihin, joiden syyllisyyttä ei ole vielä tunnustettu.
Tapaus liittyy joka tavalla Gazaan, vaikkei ensi katsomalta siltä näyttäisi.
Näin siksi, että Iran liittolaisineen eli niin kutsuttu vastarinta-akseli -
panostaa nyt täysillä kansainväliseen tulitaukoliikehdintään.
Hizbollah sanoo: Jos Israel lopettaa taistelut Gazassa, -
Hizbollahkin lopettaa iskut Libanonista.
Huthit sanovat: Jos Israel lopettaa iskut Gazassa, -
huthitkin lopettavat merenkulkuun kohdistuvat iskunsa.
Iran ei ota suoraa vastuuta näistä iskuista, -
mutta se luo kuvan, että ongelma on Gaza: -
"Jos Yhdysvallat ei tukisi Israelia Gazassa, -
sillä ei olisi kaikkia näitä ongelmia Lähi-idässä."
Valkoisen talon sisällä kysymyksenasettelu on seuraava:
Purammeko jännitteitä Gazassa, jotta rauha säilyy Iranin suuntaan?
Vai kärjistämmekö suhdetta Iraniin ennaltaehkäisevässä mielessä?
Ounastelen, että Yhdysvaltain hallinto päättää toteuttaa hyvin huomattavan...
Tämä on siis povaus, selvää tietoa minulla ei ole.
Olen perehtynyt nykyhallinnon reagointitapoihin alusta asti.
He päättänevät tehdä siinä määrin voimakkaan ja merkittävän vastaiskun,
että se riittää vaientamaan arvostelijat kongressissa, -
kuten senaattori Tom Cottonin, joka vaatii tuhoisia iskuja Iranin alueelle.
Isku tullee olemaan riittävän voimakas, -
jotta he voivat näyttää toimivansa ja ottavansa asian vakavasti.
He valitsevat Irakista ja Syyriasta kohteet, -
joissa on vallankumouskaartin (IRGC) leima.
Mutta samaan aikaan he voivat todeta vaivihkaa Iranille:
"Tämä jää meidän osaltamme tähän." Tätä viestiä hallinto pyrkii tuomaan.
Samaan aikaan he tekevät kaikkensa rauhoittaakseen tilanteen Gazassa.
Voisin kuvitella, että Yhdysvallat -
alkaa tässä yhteydessä ajaa entistäkin järeämmin panttivankisopimusta, -
koska se johtaisi välittömästi tilanteen rauhoittumiseen Gazassa.
Otan tästä kiinni. Mainitsit erityisesti Syyrian ja Irakin.
Entä Jemenin rintama, ajatteletko, -
että se jätetään syrjään tästä ennakoimastasi yhtälöstä?
Hyvä kysymys. Ei, en näe Jemeniä erillisenä asiana.
Syyrian ja Irakin mainitsin siksi, -
että ne ovat keskiössä Yhdysvaltain joukkoihin kohdistuneen iskun vuoksi.
Poliittiselta kannalta hallinto joutuu miettimään:
"Keskitymmekö niihin tyyppeihin, -
jotka painoivat nappia ja ohjasivat lennokin Yhdysvaltain tukikohtaan?"
"Vai katsommeko asiaa laajemmin ja vedämme Iranin vastuuseen asiasta?"
Oletan, että huthien vastaisten operaatioiden määrää lisätään -
mutta että niissäkin noudatetaan samaa ajatusmallia.
Bidenin hallinnon dna:han on syvälle iskostettu ajatus siitä, -
että he eivät halua suoraa yhteenottoa Iranin kanssa.
Bidenin hallinto -
torjuu minun ja senaattori Cottonin edustaman näkökulman siitä, -
että Gazan sota ei ole viime kädessä Israelin ja Hamasin välinen sota, -
vaan vastakkain ovat Iranin ja Yhdysvaltain liittolaisjärjestelmät.
Yhdysvaltojen strateginen ongelma -
eivät ole huthit tai irakilaiset militiat, vaan Iran ja IRGC.
Yhdysvaltain kansallisen turvallisuusneuvoston -
strategisen viestinnän koordinaattori John Kirbyhän sanoi kyllä -
Bidenin hallinnon myöntävän, että nämä mainitut shiiajärjestöt -
ovat Iranin tukemia, kouluttamia, rahoittamia ja aseistamia.
Hän kuitenkin korosti sitä, että USA ei tahdo sotaa Iranin kanssa, -
vaan se yrittää välttää sodan ja rauhoitella tilannetta, -
kuten tri Doran mainitsi ― anteeksi, Mike.
Hra Orenilta kysyisin seuraavaa.
Olemme kuulleet Yhdysvaltojen aikeista kostaa ja reagoida, -
kuten puolustusministeri Austinkin -
mainitsi tavatessaan Naton pääsihteeriä Jens Stoltenbergia.
Asiaan liittyy kuitenkin tiettyjä varaumia.
Tähän viittasi erityisesti myös -
Qatarin pääministeri Mohammed Al Thani -
Atlantin neuvostossa maanantaina pitämässään puheessa.
Hän alleviivasi Qatarin näkemystä, jonka mukaan järeällä iskulla, -
jos se kohdistuisi eritoten Iraniin kuten hän vihjasi, -
olisi vakavat seuraukset meneillään oleville neuvotteluille.
Hän yritti tällä vaikuttaa Yhdysvaltojen aikeisiin -
vastata sen joukkoja vastaan Jordaniassa tehtyyn julkeaan iskuun.
Tässä on nyt monia aiheita, -
jotka sivuavat toisiaan mutta eivät ole identtisiä.
Aloitetaan Punaisestamerestä.
Palataan sitä varten marraskuun 2023 viimeiselle viikolle -
eli Israelin―Hamasin sodan ensimmäiseen tulitaukoon, -
jonka aikana Hizbollah ja Hamas pidättäytyivät tulittamasta.
Mitä tekivät huthit tuolloin, pidättäytyivätkö nekin iskuista?
Jos nimittäin niin tapahtui, eli jos huthit Hizbollahin tavoin -
jäljittelevät Hamasia ja keskeyttävät iskut, ehkäpä siinä tapauksessa -
Punaisenmeren kriisi jää hetkeksi tauolle.
Se taas palvelisi Bidenin hallinnon alueellisia liennytyspyrkimyksiä.
Siirrytään seuraavaksi Tower 22 -tukikohdan tapaukseen.
Tower 22 sijaitsee Syyrian ja Irakin rajojen läheisyydessä -
ja varsin lähellä myös Irakin puolella rajaa olevaa Al-Qaimia, -
josta ammuttiin Scud-ohjuksia -
Tel Aviviin ja Haifaan vuonna 1991.
Jos kuuntelitte tai luitte Pentagonin tiedotteen asiasta, huomasitte ehkä, -
että siinä oli joitain eriskummallisia vivahteita.
Siitä käy ilmi, että ainakin jotkut ihmiset -
USA:n puolustusministeriössä tai tiedusteluyhteisössä uskovat, -
että mikä tahansa taho lennokit laukaisikaan -
― luultavasti Kataib Hezbollah Irakista ―
sen tarkoituksena ei ollut vahingoittaa amerikkalaisia.
Lennokin oli vain tarkoitus -
osua lähistölle tai tulla USA:n ilmapuolustuksen torjumaksi, -
jotta laukaisun tekijä voisi kehua iskeneensä Yhdysvaltoja vastaan.
"Kukaan ei loukkaantunut. Tarvetta vastaiskulle ei ole."
Kyseessä oli 166. Yhdysvaltain kohteisiin Lähi-idässä tehty isku -
lokakuun 17. päivän jälkeen.
Käsittääkseni Irakissa iskuja on ollut 99, Syyriassa 66 ja Jordaniassa yksi.
Kävi kuitenkin niin, että samaan aikaan yksi yhdysvaltalaislennokki oli -
palaamassa takaisin tehtävälennolta, joka ei liittynyt lainkaan tähän iskuun.
USA:n ilmapuolustuspatterin operoijat-
erehtyivät pitämään ruudulla näkyvää kohdetta -
paluumatkalla olevana amerikkalaislennokkina -
eivätkä siksi yrittäneet ampua sitä alas.
Seuraukset olivat traagiset.
Yhdysvaltain hallinto, amiraali Kirby, Pentagon ja ulkoministeriö -
kommentoivat tapausta koordinoidusti.
He viittaavat Iraniin pitkälti samaan tapaan kuin lokakuun 7. päivänkin -
yhteydessä: "On toki selvää, että Iran on rahoittanut, kouluttanut, tukenut..."
Tähän voi lisätä Hamasin, Hizbollahin tai minkä tahansa nimen.
"Mutta meillä ei ole tiedustelutietoa siitä, -
että tämän nimenomaisen iskun takana olisi Iran."
"Näin ollen emme tahdo sotaa.
Tiedämme, ettei Irankaan halua, joten pyrimme purkamaan jännitteitä."
Tri Doran, Mike, miten kommentoisit tätä asiaa?
Kun tiedottaja Sabrina Singh piti puheenvuoronsa, -
minun oli vaikea uskoa, -
että hän itsekään uskoi omia sanojaan käsitellessään tapahtunutta.
Hallinnon toimintatapaa voi kuvata -
valikoivalla totuudella harhaanjohtamiseksi.
Siinä ilmaistaan jokin osatotuus, -
joka antaa vaikutelman suuremmasta totuudesta.
Ihmisiä johdetaan siis harhaan kertomalla jokin pienempi totuus, -
joka ohjaa ihmiset hakoteille suuremmasta totuudesta.
Pieni totuus on se, että Iran ei operoinut -
amerikkalaisia surmannutta lennokkia. Luultavasti.
Mutta Iran toimittaa lennokkeja -
ja antaa strategista ohjausta kaikille näille toimijoille.
Britanniassa kerrottiin juuri uutisissa, että Britannian poliisi -
on antanut ohjeita maassa oleville Iranin hallinnon vihollisille.
Kyse on siis briteistä, jotka ovat muuttaneet Iranista Britanniaan -
ja ovat vihamielisiä Iranin hallintoa kohtaan.
Tai Britanniasta turvapaikan saaneista iranilaisista, joihin kohdistuu uhka -
Iranin palkkaamien ei-iranilaisten jengien taholta.
Britannian poliisi on kehottanut heitä muuttamaan päivittäisaikataulujaan, -
koska heihin kohdistuu fyysisen iskun uhka.
Eli mafiapomo määrää iskun jotakuta vastaan -
ja nousee sitten itse lentokoneeseen -
tietämättä iskun ajankohtaa tai paikkaa.
Iskun tapahtuessa mafiapomo istuu lentokoneessa, ja USA:ssa sanotaan:
"Iskun tilannut mafiapomo ei ole vastuussa; -
hänellähän ei ole mitään tekemistä iskuoperaation kanssa."
Yhdysvaltojen kannalta strategisesti merkittävä seikka on se, -
että Iranhan tarjoaa strategiset edellytykset näille eri toimijoille.
Huthit ottivat vastikään ensimmäisinä maailmassa käyttöön -
maalta laivaan ammuttavan ballistisen ohjuksen.
Maailmassa on vain kaksi maata, jotka ylipäätään rakentavat -
maalta laivaan laukaistavia ballistisia ohjuksia: Kiina ja Iran.
Kiina rakentaa niitä, koska se haluaa tuhota USA:n tukialusryhmiä.
Nuo ohjukset ovat tukialusryhmien tuhoajia.
Siksi Irankin niitä havittelee; ne ovat ratkaisu USA:n 5. laivastoa vastaan.
Huthit testaavat sekä asejärjestelmiä että toimintatapoja, -
joita voidaan käyttää Yhdysvaltoja vastaan -
Etelä-Kiinan merellä, Persianlahdella ja muualla.
Tämä on se strateginen seikka, josta meidän pitäisi kantaa huolta -
eikä näperrellä sellaisten sivuseikkojen parissa -
kuten "ohjasiko lennokkia Muhammed vai Abdullah".
Nämä ovat typeriä kysymyksiä. Tai oikeastaan ne eivät ole typeriä.
Ne ovat poliittisesti ja strategisesti tärkeitä kysymyksiä, -
mutta niihin ei saisi juuttua kiinni.
Israelilaisten ja Israelia tukevien katsojien -
on erittäin tärkeää ymmärtää, -
että Bidenin hallinto kieltäytyy näkemästä Lähi-itää -
Iranin ja Yhdysvaltojen liittolais- järjestelmien välisenä taistona.
Se on asemoinut itsensä Iranin ja USA:n liittolaisten välimaastoon.
Se on asemoinut itsensä -
Iranin välikäsien ja USA:n liittolaisten välisten keskustelujen edistäjäksi.
USA toimii keskustelujen edistäjänä huthien ja saudien välillä.
USA toimii keskustelujen edistäjänä Israelin ja Hizbollahin välillä.
Sehän oli Amos Hochsteinin päätehtävä Libanonissa.
Tämä näkemys on hylättävä!
Yhdysvaltojen on sisäistettävä, että se johtaa alueellista liittoumaa, -
jonka tehtävänä on estää Irania saamasta ydinaseita, -
estää Irania ja sen välikäsiä tekemästä iskuja -
sekä heikentää niitä niin, etteivät ne enää kykene tekemään näitä iskuja.
Israelin puolustusministeri Joav Gallant vieraili hiljattain -
IDF:n tykistöjoukkojen luona Gazan rajalla.
Hän mainitsi, että Hamasin terroristeista -
on onnistuttu eliminoimaan tähän mennessä noin neljäsosa.
Sittemmin vahvistetun tiedon mukaan -
terroristeista 2 000 on eliminoitu Khan Yunisissa, -
jonne IDF:n operaatiot tällä hetkellä keskittyvät.
Onko havaittavissa, -
että saavuttamalla taktisia voittoja ja lisäämällä painetta Hamasia kohtaan -
IDF pyrkii samalla kasvattamaan painetta myös Iranin suuntaan, -
joka yrittää hyödyntää tilaisuutta -
jatkaakseen vihamielisiä toimiaan eri puolilla Lähi-itää?
Jätetään Iran hetkeksi syrjään, vaikka sen itsepintainen läsnäolo -
tekeekin siitä melkein mahdotonta. Mutta tehdään niin analyysin vuoksi.
Tilannetta voidaan tarkastella kummin päin tahansa.
Neljäsosa vihollisen taistelu- jaotuksesta on hyvin vaikuttavaa.
Jos kyse olisi kahden tavallisen armeijan välisestä taistelusta, -
vihollinen olisi mitä ilmeisimmin jo pois pelistä.
Kyseessä on kuitenkin järjestö, militia, miten sitä nyt halutaankaan kutsua.
Jos alkuperäisestä 35 000 terroristista noin 9 000 on kuollut -
ja sama määrä haavoittunut ja pois pelistä, -
elossa on silti vielä lähes 20 000.
Lukuun pitää lisätä vielä Islamilaisen jihadin terroristit.
Heidätkin täytyy hoidella, elleivät he sitten luovuta kesken.
Jos sotaa oli käytävä neljä kuukautta -
ja mentävä ympäri Gazaa maan pinnalla ja alla, -
jotta saatiin tapettua ja pois pelistä 20 000 terroristia, se tarkoittaa, -
että tehtävän loppuunsaattaminen vie vielä toiset neljä kuukautta.
Se vie meidät jo kesän korvalle.
Yhdysvalloissa kampanjointi kiihtyy.
Tämä näkymä ei ole presidentti Bidenin toiveiden mukainen.
Lisäksi se on vastoin pääministeri Netanjahun lupausta -
jatkaa taisteluja täydelliseen voittoon asti.
Jostakin on luovuttava. Molemmilla raiteilla ei voida jatkaa yhtä aikaa.
Törmäyskurssilla ovat Yhdysvaltain ja ainakin Netanjahun näkemykset.
Ei ehkä koko Israelin hallituksen, mutta aivan varmasti Netanjahun.
No, hän on edelleen pääministeri, -
joten hänen vaikutusvaltansa hallituksessa on ratkaisevinta.
Meillä on noin 30 sekuntia aikaa -
Mike Doranin viimeisille kommenteille. Mitä haluat sanoa?
Haluan nostaa esille pienen nyanssin -
koskien Yhdysvaltain Israeliin kohdistamaa painostusta.
Bidenin hallinto haluaa, että tilanne näyttäytyisi -
hallinnon sekä Smotrichin ja Ben-Gvirin välisenä kamppailuna.
Mutta Israelin hallituksessa on monia, käsittääkseni myös Gallant, -
jotka ajattelevat, -
että sotilaallisia operaatioita pitää jatkaa voittoon saakka.
Bidenin hallinto haluaa tehdä tilanteesta arvoasetelmakysymyksen:
ääripään israelilaiset vastaan maltilliset ja järkevät amerikkalaiset.
Tällä hallinto pyrkii heikentämään -
Israel-mielisten amerikkalaisten väitteitä siitä, -
että kyseessä on sodan lopettamis- yritys. Mutta juuri siitä on kyse.
Hallinto yrittää lopettaa sodan. Syyt mainitsin äsken.
Tässä kaikki tällä erää.
Kiitos tri Doranille ja hra Orenille tuoreimpien tietojen jakamisesta.
Kiitos myös kaikille katsojille, jotka seuraatte tätä ohjelmaa klo 21:00.
Nähdään TV7:n Israel-uutisten parissa maanantaina 5. helmikuuta -
ja Jerusalem studion parissa tiistaina 6. helmikuuta.
Siihen saakka shalom Jerusalemista.
Suomennos: TV7