o
Judar har alltid varit involverade i konstarterna.
När jag jobbade på teatern i New York skulle jag påstå att -
mer än 50 procent av dem som var engagerade i musik och konst -
var av judisk börd.
Det är något som kommer ur en gammaltestamentlig förståelse -
av livets värde och skönhet.
Estetik och livet är nära knutet till Gamla Testamentets livssyn.
Jag tror att detta är det Gudagivna arv -
som bor i det judiska folkets hjärtan.
Kompositören, dirigenten och sångaren David Loden -
och hans fru Lisa var i sin ungdom amerikanska hippies -
innan de kom till tro.
1974 ledde Gud dem till Israel.
Sedan dess har de bott vid Medelhavet i badorten Netanya.
David har varit messiansk pastor i Netanya i nästan 30 år -
och verkat inom den messianska konsten på många sätt.
Under mina nästan 30 år som pastor -
har min främsta prioritet naturligtvis varit församlingsvård -
och att rätt undervisa i Ordet. Det har varit viktigast för mig.
Beträffande konsten har jag alltid varit konstnär. Jag skriver musik -
och det mesta av musiken sjunger vi i församlingen. Det var basen -
utifrån vilken vi delade med oss av musiken under de första åren.
Ur den aspekten var musiken viktig. Församlingen som enhet däremot -
har ingen särskild vision för konstarterna.
När det däremot kommer till hela kroppen av Israels församling -
har konsten och musiken en avgörande betydelse av två skäl .
Första orsaken är att konsten är -
som ett synligt ansikte, ett fönster eller en dörr till kulturen.
Ett moget samhälle producerar en utmärkande kultur -
med ömsesidigt förstådda värderingar.
Dessa värden blir synliga i bildkonsten -
i måleri, teater, musik och i berättelser.
Detta är konstens klassiska utrymme att -
ge samhället självt möjlighet att uttrycka sig på ett konkret sätt -
som både kan föras vidare från generation till generation -
men också delas med andra kulturer.
Ur den synvinkeln är den viktig för oss personligen.
Den andra orsaken till varför konsterna är så enormt viktiga är -
att de är ett fönster genom vilket man ser från två håll.
Vi kan visa andra människor som kanske tittar på oss -
den messianska livsåskådningen genom konsten.
Det är min övergripande motivation -
till att i så många år ha funnits inom och undervisat i konsten.
Vi har ett tvåfaldigt ansvar.
För det första att fortsätta att -
uttrycka våra egna värderingar och vår världsbild genom konstarterna.
För det andra kan vi uttrycka den också till den otroende världen.
Nu när jag är pensionerad från aktivt pastorsjobb -
är jag mer engagerad i att bygga upp vårt uttryck -
i en samstämmig grundsyn -
på Messias kropp i resten av världens ögon.
Klassisk musik ligger mig mycket varmt om hjärtat -
och klassisk musik är faktiskt populär överallt.
Den är väldigt uppskattad av judar och extremt populär bland israeler.
Jag menar inte dem som tror på Jesus utan alla israeler.
Om det ges klassiska konserter och speciellt körmusik -
talar den alltid på ett eller annat sätt om församlingens verk -
eller trons verk. De är liturgiska verk.
Israelerna kommer för att lyssna på dem och de älskar dem.
De älskar Händels "Messias" och har kommit i åratal och hört den.
Varje gång vi sätter upp den är det fullt med israeler.
Det är fullt hus.
Nu gör vi dem på hebreiska och plötsligt förändras värdet helt -
mot vad de fick ut av det förut.
De liturgiska verk som görs på latin eller engelska förstår vissa.
Men det kommunicerar inte riktigt. Men samma verk framfört på någons -
modersmål flyttar från konstfacket till att bli sann kommunikation.
Det har varit fantastiskt att få se de israeliska reaktionerna -
på klassiska liturgiska verk översatta till hebreiska.
Jag har varit engagerad i många viktiga musikaliska verk.
Operan jag skrev var väldigt viktig -
för att den var den första i sitt slag.
Den första operan skriven på hebreiska -
som blivit professionellt uppsatt i Israel. Den är fortfarande den enda.
Men dess inflytande blev inte stort eftersom -
vi fick mycket motstånd från bl.a. den ortodoxa församlingen.
Vi fick väldigt liten publik och många förlorade mycket pengar.
Det var viktig att den gjordes men den kom kanske före sin tid?
Å andra sidan gör vi andra verk som t.ex. Vivaldis Gloria -
som vi precis har gjort på hebreiska.
Det är ett välkänt verk som älskas av både Israels körer och publiken.
Det är en viktig, gedigen proklamation av vem Jeshua är.
Ur inflytandesynpunkt är det allra viktigaste verket vi gjort -
Georg Friedrich Händels "Messias".
"Messias" är definitivt den mest kompletta -
presentation av evangeliet som någonsin gjorts i musikform.
Det är hela evangeliet från A till Ö.
Från profeternas löften -
hela vägen genom deras uppfyllelse i Jesu liv med -
Hans födelse, liv, undervisning, död och uppståndelse.
Allt innehåll finns med -
och allt är sammankopplat med Gamla Testamentets profetior.
Så för oss i Israel är den oerhört viktig.
Det är älskad av judar och när de hör ett språk -
som de förstår och som gör att det plötsligt blir tydligt -
vad Händel och Jennens, som skrev librettot, satte ihop.
Det är definitivt det mest kraftfulla verktyg man kan använda.
Halleluja, halleluja, halleluja.
För Herren Gud allsmäktig regerar -
Halleluja, halleluja, halleluja, halleluja.
För Herren Gud allsmäktig regerar -
Halleluja, halleluja, halleluja, halleluja.
Om jag skulle försöka sammanfatta vad jag känner våra liv betyder -
i Israel - jag själv, min fru som undervisar på teologiska institut -
så sår vi in i den troende gemenskapen i landet -
och vi ser tillväxten. Vi ser hur människor växer.
Detta är underbart som pastor, som konstnär och lärare.
Vi ser hur tillväxten förs från en generation till nästa generation.
För mig som konstnär är frågan: hur mogna är vi som gemenskap?
Ska vi vara ett kristet samfund som beslutar att dess huvudsyfte -
är att slåss om doktriner, eller ska vi vara ett ljus för vårt folk?
Inte bara för nationerna utan även för vårt folk Israel -
så de kan se Messias i det ljuset.
Det är detta vi vill åstadkomma här.
Vi vill vara en mogen gemenskap som har ett kulturellt ansikte -
som återspeglar evigheten -
som återspeglar Herrens ansikte och Hans kärlek till detta folk.
Amen.
Översättning: Åsa Eriksson
Â