Människor från hela världen skriver e-post till oss -
"Vi lyssnar och blir berörda. Vi spelar er musik vid våra möten -
och när vi ber för Israel." Vi vet att musiken sprids som frön.
Det är meningen, men det främsta för mig är att röra Guds hjärta.
Jag vill röra Hans hjärta så Han lyssnar, vårdar, -
handlar och svarar på våra böner.
Musikerna Avner och Rachel Boskey bor i ödemarken i Omer -
med sina fyra söner.
Paret kommer från Nordamerika och har bott i Israel i över 30 år.
Avner kommer från ett kommunistiskt, ortodox-judiskt hem -
medan Rachel har luthersk bakgrund. Musiken förde dem samman.
För många år sedan var Rachel och jag med i sånggrupper -
som kallas judisk gospel, messianska sånggrupper.
Jag var i en grupp som hette "den befriade klagomuren".
Rachel var med i "Davids stjärna -sångarna". Båda reste mycket.
Vi träffades och blev förälskade.
Någon sa att vi skulle göra vacker musik tillsammans, så...
Det är länge sedan, ca 35 år.
Första gången jag såg Avner sjöng han på en messiansk konferens.
Han sjöng på jiddisch, en gammal hymn -
som troende brukar sjunga. I stället för dur spelade de i moll -
och han spelade mandolin. Jag såg ett ljus omge honom.
Då insåg jag att han var den rätta för mig.
Vi gifte oss för 31 år sedan och kom genast till Israel.
När jag började förstå att profetiorna om Jesus i Skrifterna var sanna -
såg jag att det även fanns profetior om att judarna återvänder till landet.
Andra folk gör inte det.
Finländare som flyttar till Amerika återvänder för det mesta inte.
Irländarna flyttar inte tillbaka. Men judarna gör det.
Det finns i kapitlen Jes.11 och Jer.16, 30 och 31.
På många ställen.
Om det här är vad Gud gör, sa jag, så vill jag vara del av det.
Det började för många år sedan och det tog tid -
att ta sig till Israel, lära sig språket på en kibbutz, gå på universitetet -
men det har varit spännande.
Israel är ett land och ett folk med en väldig kallelse från Gud, -
men landet är inte fullständigt förlossat.
Att bo här är ibland som att vara manisk-depressiv.
Å ena sidan finns en mäktig kallelse och stora löften -
men å andra sidan mänskliga misslyckanden och synd.
Livet är alltså alltid spännande.
Judar från mer än 70 länder har återvänt hit.
Alla dessa kulturer gör det till en kryddstark blandning.
Hela världen är intresserad av oss, men inte särskilt vänligt inställd.
Det gör det också spännande.
Att leva i Israel kan beskrivas så här: Vi har en god vän som säger -
att definitionen på en förebedjare är en desperat person.
Israel pressar en dagligen till det yttersta.
Olösta händelser i ditt eget liv som du måste bearbeta lyfts fram.
Israel är en tryckkokare och en renande plats.
Israel pressar mig till det yttersta och jag ropar till Gud.
BRUNNEN
Omer är en intressant plats. Den ligger ca 1 km från den brunn -
där Abraham, Isak och Jakob bodde.
Här uppkom det judiska folket. Den här staden och det här området.
Det är den första marken i världen som det judiska folket ägt.
När Gud bad oss återvända blev cirkeln sluten.
Vi är tillbaka där Abraham började. Man talar om att ta vatten -
ur egen brunn och gräva nya brunnar.
Det är inte bara en andlig sak utan även en fysisk sak.
Vi är på det område där Abraham bodde.
Vi ber Gud att Han ska uppfylla Sina löften till det judiska folket.
Vi har ett litet bön- och lovsångssamhälle.
Vi lever tillsammans och äter tillsammans.
När vi får chansen talar vi för dem som bor omkring oss om Jeshua.
Det viktigaste jag gör är nog att tala med Gud om Hans folk.
Jag sjunger för Honom om Hans folk. Jag älskar att göra det, -
det är min passion. Jag vill å judiska folkets vägnar röra Hans hjärta.
Vi gör många saker här. Vi skapar, vi spelar in, har en inspelningsstudio -
i källaren, ett bra system som Avner använder.
Vi lever här för Herren.
Vi gör vad Han än kallar oss till, vilket är flera olika saker.
En av de saker jag tror Gud kallat oss att göra här -
har att göra med Hes.37:9-10.
Det handlar om förtorkade ben som återvänder till landet utan andligt liv.
Men när Gud blåser på benen blir de en väldig armé, står det i Hes.37:10.
"...en mycket stor skara."
Gud skapar en armé. Vi ser i Ps.110 och på andra ställen -
talas det om väckelse bland de unga i nationen.
Precis som Woodstock berörde hela landet med musik -
tror jag Gud tänker använda musik för att i Israel resa upp -
en generation profeter som ska nå ut till hela världen.
Som det står i Rom.11:15, "liv från de döda" för hela världen.
Kom, du Ande, från de fyra väderstrecken -
och blås på dessa slagna, så att de får liv.
Kan de här benen få liv igen?
Herre, du vet det.
I svårigheternas dal -
finns en hoppets dörr.
Kom, du Ande, från de fyra väderstrecken -
och blås på dessa slagna, så att de får liv.
Kan de här benen få liv igen?
Herre, du vet det.
I svårigheternas dal -
finns en hoppets dörr...
Vi skriver sånger båda två, vackra sånger.
För min del skriver jag sånger med ord och musik, -
en grund, och så är det Avner som klär den.
Det är han som producerar den och vet hur den ska låta.
Jag ger honom benstommen, han lägger på kött, kläder och liv.
Generellt så.
Det sätt vi skriver sånger på har att göra med -
det som kommer genom lovprisning, förbön och bön.
Vi ber genom Skriften och något ord eller en tanke griper oss.
Vi skriver ner det, reflekterar över det och ibland får vi en melodi.
Då blir det ofta att Rachel stannar uppe sent och jobbar med melodierna.
Mycket kommer genom bön och en längtan efter att få se -
Guds löften till Israel uppfyllas.
Mycket av musiken är bön i form av sång.
Häromdagen skrev jag en sång kring Ps.2 och Ps.83 -
där det beskrivs hur många länder i Mellanöstern kommer mot Israel.
Det kom till mig på 20 minuter. Jag såg på texten -
och melodin kom och jag skrev ner den.
Sånger är som barn, de kommer på olika sätt.
De som sår med tårar ska skörda i glädje
Tillsammans kan vi göra mycket mer än någon av oss kunde göra ensam.
Kreativiteten blir mångfaldigad.
Avner hörde all slags musik under sin uppväxt -
och hans mor spelade musik från hela världen för honom.
Som tonåring lyssnade han till rockmusik.
När jag växte upp fick jag inte höra rockmusik.
Jag lyssnade till klassisk musik och "luthersk" musik.
När vi möttes var det intressant. Han hade en specifik musiksmak -
och jag hade en helt annan bakgrund och vi slog ihop dem.
Ibland är det kryddstarkt och intressant, men inte alltid enkelt.
Vi gillar ibland olika saker men kombinationen av våra smaker -
har skapat något vackert. Ingen av oss hade ensam klarat det.
Det står i Skriften att "järn skärper järn" (Ords.27:17).
Skillnaderna hjälper oss att skapa.
Ibland vill vi inte lyssna på den andra för vi vet vad som är bäst, -
men det är interaktionen som gör det ännu bättre.
Liksom när man hettar upp järn och det blir tempererat, blir det starkare.
Visa Ditt folk, visa Ditt folk, Herre -
visa Ditt ansikte.
Visa oss Jeshuas skönhet, Herre -
gör Honom känd.
Visa oss Din tjänares skönhet -
Herre, gör Honom känd.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle