o
Opiskeluaikoinani taiteeni oli hyvin synkkää.
Siinä ei ollut merkitystä tai syvyyttä.
Kun tulin uskoon, halusin tehdä taidetta, joka korottaisi Jumalaa,
mutten tiennyt mitä tehdä.
Lakkasin maalaamasta, koska en halunnut tehdä maallista taidetta.
Olin vuosia rukoillut, että Jumala paljastaisi, mitä hän haluaa minusta.
Se oli kuin mudassa uimista.
Alussa se oli vaikeaa, kunnes ne teemat,
jotka Jumala halusi näyttää, alkoivat tulla esiin.
Kiitän Herra, että minulla on etuoikeus tehdä sen, mitä voin
Hänen nimensä kirkastamiseksi.
Amy Sheetreet, a Jewish graphic designer, comes from US, Florida
where she also studied arts and graduated as a graphic designer.
Amy made aliyah to Israel in 1987.
Soon afterwards she married an Orthodox Jewish man
and the couple is now living in the Mediterranean city of Haifa.
Amy grew up in a Jewish home, went regularly to the synagogue
and waited for the coming of the Messiah.
However, Amy got convinced that Jesus was the long-awaited Messiah.
Monet ihmiset olivat vuosien aika- na kertoneet minulle Jeesuksesta.
Kysyin jopa äidiltäni voisiko Jeesus olla messiaamme.
Naapurustossamme asui juutalainen perhe,
jonka tytär, Terry, uskoi Jeesukseen.
Hän kertoi minulle aina Jeesuksesta, soitti musiikkia autossaan
ja piti Raamattuaan avoinna.
Pyysin häntä laittamaan musiikin pois, koska se sai minut itkemään.
Äitini sanoi minulle, että he ovat pettureita,
koska he uskovat Jeesukseen, ja että Jeesuskin oli petturi,
koska hän syntyi juutalaisena, mutta kääntyi katolilaisuuteen.
Uskoin äitini sanoja.
Äitini sanoi, että odotamme yhä messiastamme.
Olin niin innoissani, sillä jos äiti sanoi niin, sen täytyy olla totta.
Odotamme messiastamme.
Elämäni jatkui yliopistossa.
Ihmiset olivat kertoneet minulle Herrasta, mutta pidin heitä hulluina.
Opiskelin enemmän holokaustista ja siitä, mitä nk. kristityt
olivat tehneet kansalleni.
Mietin, valehtelisinko, jos minulta kysyttäisiin olenko juutalainen,
ja he haluaisivat tappaa minut sen tähden.
Ajattelin, että kaikki, jotka eivät olleet juutalaisia, vihasivat minua.
Tulin pisteeseen, jossa en enää halunnut elää.
Aloin käydä psykiatrilla masennuksen takia.
Olin monia vuosia masentunut. Työskentelin taitelijana,
mutta kun tulin kotiin, suljin verhot ja itkin Jumalan puoleen.
Halusin mennä kotiin, mutten tiennyt missä kotini on.
Yhtenä päivänä minulle soitti eräs nuori mies, joka etsi huonetoveriani.
Hän kysyi, mihin uskontoon kuulun. Vastasin olevani juutalainen.
Hän oli kristitty. Päätimme tavata toisemme.
Hän kertoi minulle, että Jeesus on messias.
Sanoin, että olen juutalainen enkä usko Jeesukseen.
Sitten hän vei minut kirkkoon.
Muistan kokeneeni kivun kurkussani, niin että olisin halunnut itkeä.
Sanoilla ei ollut mitään tekemistä minun kanssa.
Ihmiset ylistivät Jumalaa ja heillä näytti olevan
sellainen rauha, joka ei ole edes todellista.
Kun pastori kysyi halusiko joku ottaa Jeesuksen vastaan, -
päätin nousta ylös ja kokeilla.
Elämäni muuttui hetkessä.
Muistan kuinka minut vietiin sivuun,
jotta puolestani voitaisiin rukoilla. En voinut lakata itkemästä.
Pyysin anteeksiantoa enkä tiennyt miksi itkin.
Siihen kului aikaa, mutta hiljal- leen opin vaeltamaan Herran kanssa
ja seisomaan juutalaisen kansan rinnalla.
Ihmiset sanoivat, etten ole enää juutalainen, vaan kristitty.
Se ei tuntunut minusta oikealta, koska koin olevani yhä juutalainen.
Olin vain vastaanottanut juutalaisen messiaani.
Kun olin tullut uskoon ja aloin lukea Raamattua,
ymmärsin, että minun juutalaisena tulee olla juutalaisten maassa.
Se ei ollut mitään poliittista, vaan Jumala oli
laskenut sen sydämelleni alusta alkaen.
Rakastan merta ja sinistä vettä
jopa silloin kun se on harmaa ja myrskyää ja sataa vettä.
Rukoilkaa sadetta Israeliin!
Rakasta katsella merta, joka on osa Jumalan luomistyötä -
Hänen väkevä voimansa.
Haifa on myös rauhallinen kaupunki.
Uskon, että Jerusalem on Jumalan silmäterä koko maailmassa.
Rakastan Jerusalemia, mutta Haifa on myös hyvin erityinen.
Täällä on paljon eri ihmisryhmiä:
arabeja, muslimeita, arabikristittyjä ja juutalaisia.
Paljon ulkomailta tulleita venäläisiä on asettunut tänne.
Täällä on vapaampi ilmapiiri, mikä on myös hyvin inspiroiva.
Pienenä lapsen minun oli tapana mennä huoneeni nurkkaan
ja piirtää kauniita kuvia.
Myöhemmin äitini vei minut lapsena taidekouluun.
Lukiossa meillä oli erilaisia taidekilpailuja ja -näyttelyitä.
Voitin usein ensimmäisen palkinnon ja siksi oli hyvin luonnollista,
että menin taideinstituuttiin opiskelemaan taidetta Floridassa.
Valmistuin taidegraafikoksi, mikä antoi minulle ymmärrystä
liike-elämästä, vaikken ole liikenainen.
Tämä auttoi minua mainostamaan taidettani.
Samalla tavalla meidän tulisi mainostaa Jeesusta,
koska olemme Hänen lähettiläitään.
Haluan edistää Jumalan sanaa ja levittää sitä
kuin tuulessa lentäviä lehtiä.
Kiitos Herralle taiteeni on levinnyt moniin maihin
valaisten Sanaa kuvan kautta.
Jumalan Sana on taiteessani tärkeintä.
Ensimmäiset työni olivat raama- tullisia esiin ponnahtavia kortteja.
Ne myyvät edelleen todella hyvin.
Ne ovat hyvin hauskoja, kuin pieniä karkkeja.
Lapset rakastavat niitä, koska kuvat pomppaavat niistä esiin.
Mosaiikkityyli tuli minulle myöhemmin.
Rakastan arkeologiaa, koska Raamatussa sanotaan,
että jos me emme huuda, niin kivet huutavat.
Arkeologiassa kivet huutavat ja julistavat Israelin historiaa
ja kertovat juutalaiselle kansalle, että se kaikki on totta.
Se ei ole vain satua, vaan se on totta.
Mosaiikki ikään kuin pyyhkii lian uskostamme ja maastamme
ja paljastaa meille, mikä kuuluu meille ja kuka on Herramme.
Yritän siis tehdä töistäni muinaisen näköisiä.
Herra on antanut minulle monia ihania malleja.
En voisi tehdä tätä ilman Jumalaa.
Makasin kerran illalla sängyssäni ja pelkäsin, koska kaikki
olin jo käyttänyt kaikki mielessäni olleet ideat ja mallit.
Suljin silmäni ja pyysin Jumalaa auttamaan,
Näin ikään kuin Jumalan sormen, joka kirjoitti sanan "armo".
Nousin nopeasti ja aloin piirtää tuota kuvaa.
Kuva alkaa jakeilla Laulujen laulusta:
Nouse, kalleimpani, kauneimpani, tule kanssani ulos!
Talvi on mennyt, - eli elämämme vaikeudet, - sade on laannut.
Kukat nousevat maasta, laulun aika on tullut.
Tämä kertoo Jumalan armosta ja siitä kuinka Jumala on
aurinko ja kilpi. Hän antaa armoa ja kirkkautta
eikä pidätä mitään hyvää niiltä, jotka häntä rakastavat.
Jumalan armo on ihmeellinen, ja me kaikki tarvitsemme sitä.
Tämän kauneuden keskellä on todel- lisuus, mistä puhutaan Sakarjassa:
Mutta Daavidin sukuun ja Jerusalemin asukkaisiin minä vuodatan armon
ja rukouksen nöyrän hengen Ja he kohottavat katseensa häneen,
jonka ovat lävistäneet.
Muistelemme tämän kautta, miten Jumala on varjellut meitä.
Lempiaiheeni on näyttää kansalleni, Israelin kansalle,
että meillä on toivoa
ja Jumala rakastaa meitä ja antaa anteeksi.
Hänen lupauksensa kestävät ikui- sesti eikä hän ole unohtanut meitä.
Hän ei ole valinnut ketään toista meidän sijaan,
vaan olemme vieläkin osa Hänen suunnitelmaansa.
Hän toimii vielä tänäkin päivänä.
Valitsen paljon sellaisia Raamatun kohtia, jotka lohduttavat kansaani
tai jotka osoittavat, että Jeesus on messias.
Roomalaiskirjeessä sanotaan, että pakanat
tuovat juutalaiset kateuteen, kun he näkevät sen rakkauden,
ja ymmärryksen, mikä heillä on kirjoituksista.
He eivät voi ymmärtää, miten voim- me rakastaa juutalaisten Jumalaa.
Näin he tulevat kateelliksi ja haluavat myös etsiä Jumalaansa.
Monet juutalaiset ovat tulleet uskoon pakanan kautta.
Suomennos: Sonja Mattayev