Tervetuloa Isännän pöydässä -ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraanani tänään on Jarkko Liukkonen. Tervetuloa.
Kiitoksia.
Olet Hyvinkäällä syntynyt ja koko elämäsi asunut.
Käytkö hiukan nuoruuttasi ja perhettäsi läpi, -
mitä haluat kertoa meidän katsojillemme.
Olen Hyvinkäällä, sinne Paavolan pahoihin koloihin, syntynyt.
Kaksi ensimmäistä vuotta asuin siellä.
Sitten muutimme omakotitaloon, vanhaan rintamamiestaloon.
Perheeseen kuuluu kaksi sisarusta, nuorempi ja vanhempi, ja isä ja äiti.
Isä oli putkiasentaja Hyvinkään kaukolämmöllä -
ja äiti oli perushoitaja Sairaalanmäellä.
Lapsuus oli ihan ok. Uskonasiat eivät olleet millään tavalla esillä kotona.
Oli hautajaiset, rippijuhlat, häät käytännössä.
En muista, että olisimme joulukirkossakaan käyneet.
Naapurissa asui uskova perhe. Siellä muistan huomanneeni, -
että siinä talossa oli rauha, mitä ei ollut muualla.
Myöhemmin ymmärsin, mistä se tuli.
Muistan, että se on ollut ainut sellainen kokemus.
Ohjauduin nuoruudessa autopuolelle.
Mopot olivat mielenkiintona lapsuudessa, samoin kaikki tekniikka.
Koko ajan on pitänyt tehdä jotain.
Paikallaan en ole osannut olla.
Tänä päivänä olet autonasentaja.
Se on linjassa siihen, että autot ovat olleet sinulle läheisiä, ja tekniikka.
On aika luonnollista, että ohjauduit tälle alueelle.
Olet tullut vasta kolme vuotta sitten uskoon, -
eli lähes nelikymppisenä.
Mitä haluat sanoa tästä välistä -
niillä silmälaseilla, jotka sinulla nyt on? Miten kuvaisit sitä?
Uskoon tulo on ollut Jumalan työ minussa.
Hän on vetänyt minua parannukseen.
Jos ajatellaan käytännössä, niin olen saanut elämässäni törmätä, -
jos ajatellaan vaikka kymmentä käskyä, -
olen saanut harjoittaa vääryyttä jokaisella osa-alueella.
Olen saanut valita, jatkanko tällä tiellä.
Onko epärehellinen, valehtelija tai mitä kaikkea onkaan.
Jumalan hyvyys on vetänyt minua parannuksen.
Olen ollut ns. kiltti poika, olen ollut ulkokultainen.
Omavanhurskas, omasta mielestä oikein hyvä tyyppi.
Nyt tiedämme, miten Jumala on osoittanut sinulle Hänen rakkautensa.
Se ei tullut ihan helpolla.
Siihen liittyi aika vakava sairaus. - Joo.
Minun elintapani olivat hyvät. En tupakoinut tai käyttänyt päihteitä.
Kaljalla käytiin kavereiden kanssa silloin tällöin ja festareilla käytiin.
Ruokailut ovat olleet aina terveellisiä ja olen liikkunut.
Minulla oli sellainen ylpeys.
Ajattelin, että näillä elintavoilla elän terveenä ja pitkään.
Mutta totuus oli toisenlainen.
Olin 35-vuotias, kun makasin lattialla ja totesin, -
että olen niin kipeä, etten jaksa tehdä yhtään mitään.
Käytännössä kävin töissä, jaksoin käydä töissä, -
mutta kaikki vapaa-aika oli sairastamista.
Mies oli täynnä särkyjä ja kipuja.
Selkä, lonkka, jalat, sormet ja varpaat, joka paikkaan sattui.
Migreenikohtauksia oli joka viikko. Päätä särki, niskat oli jumissa.
Jumalan rakkaus oli siinä, että jos näitä ei olisi ollut, -
en olisi lähtenyt etsimään mitään parempaa.
Herra oli näyttänyt siinäkin, kun äiti aina sanoi: "Älä syö lääkkeitä."
Automekaanikkonakin tykkäsin korjata niin, -
ettei korjata pelkää vikaa vaan myös se vian aiheuttaja.
Vähän sama juttu lääkkeitä syödessä.
Jos autossa on rengas puhki, siinä on reikä, -
voi joka aamu laittaa ilmaa ja ajaa sillä päivän -
mutta rengas on edelleen puhki.
Lääkkeet olivat minulle sama juttu. Voin pärjätä lääkkeillä päivän, -
mutta vika on edelleen korjaamatta.
Tulin sellaiseen johtopäätökseen, -
että halusin löytää terveyden ilman lääkkeitä, -
koska niistä oli vakavia haittoja.
Niistä tuli haittavaikutuksia, kuten paketeissa luvataan.
Tänä päivänä, kun katsotaan mainontaa, -
niin kyllä lääkkeitä mainostetaan kovasti.
Yleensä, kun ihminen menee tutkittavaksi jostakin sairaudesta, -
joku resepti aina kirjoitetaan.
Sinun tapauksessasi lääkkeet osoittautuivat vaarallisiksi.
Kyllä niistä hetkittäistä apua oli.
Minulla oli esimerkiksi sydänlääkkeetkin.
Ensimmäisenä huomasin, että se vaikutti ajatuksiini.
Luonteeni muuttui erilaiseksi.
Sitten jaksamiseni muuttui, en jaksanut enää.
Minusta tuli jo nuorena tyyliin seitsemänkymppinen.
Seitsemänkymppinenkin voi olla hyväkuntoinen, parempikuntoinen.
Vuosien käytön jälkeen, -
vaikka pienensin lääkemäärän neljännekseen lääkärin määräämästä,
jalkapohjani olivat kuin tulessa. Särki niin paljon, ettei siinä ollut järkeä.
Kokeilin kaikki kengänpohjalliset, sukat ja uudet kengät -
enkä saanut apua. Jostain sain ajatuksen, -
että kokeilen jättää lääkkeet pois.
Kaksi viikkoa meni ilman lääkkeitä ja jalat tuli kuntoon.
Tutkivana ihmisenä ajattelin, että johtuikohan se siitä.
Kyseenalaistin sen ja aloin syödä niitä uudelleen.
Ja sama homma, jalat kipeänä.
Piti valita, seisonko jaloillani vai syönkö lääkkeitä.
Jätin lääkkeet pois. En ollut silloin vielä uskossa.
Jostain minulla oli luotto siihen, että takana on joku suurempi, -
joka pitää minusta huolen.
Kiinnostaa tietää, mitä lääkäri sanoi, kun varmasti sanoit lääkärille, -
että kuntosi on parantunut lääkkeiden lopettamisen jälkeen?
Hän sanoi: "Syö nyt kuitenkin niitä. Ne on todettu hyviksi."
Ihmeellinen vastaus. Ajattelin, ettei minua ole kuunneltu.
"Koita nyt kuitenkin syödä niitä." - Eli he uskoivat, että ne auttavat.
Tässä tullaan siihen, että he ovat ihmisiä.
En pilkkaa lääkäreitä, heillä on varmasti hyvä tahto.
He todellakin haluavat auttaa ihmisiä ja siksi ovat hakeutuneet sille alalle.
Mutta kuitenkin olemme yksilöitä.
Emme voi tietää, miten toinen tuntee.
Aivan. Ei lähdetä tuomitsemaan.
Ei. Ymmärrystä on.
Miten elämäsi meni, kun havaitsit, -
että lääkkeet ovat kohta, jota sinun tarvitsee tarkkailla.
Mieluummin olet syönyt vähemmän.
Miten elämäsi jatkui, kun sinulle tuli uusiakin sairauksia?
Niitä pureskeltiin.
Kipulääkkeitä jouduin ottamaan pahimmissa tilanteissa.
Sitten etsin apua mm. ruokavalion kautta.
Hakeuduin ravintoterapeutille.
Minulla ei ollut yhtään ylipainoa mutta sieltä sain listan, sulkulistan:
"Älä syö näitä kahteen kuukauteen." Lista oli tosi pitkä.
On helpompi kertoa, mitä sai syödä kuin mitä ei saanut.
Sain syödä täysjyväriisiä, kalaa, kanaa, jäävuorisalaattia, -
kaurapuuroa, banaani hedelmänä.
Perunat, valkoiset riisit, kaikki jauhot pois.
Maito, kahvi ja sokerit pois.
Se oli testi. Kokeilin kaksi kuukautta, miltä tuntuu.
Tässäkin oli sellainen, mitä en olisi itsestäni uskonut, -
mutta viikon jälkeen väsyminen hävisi pois.
Tuli uskomaton pirteys elämääni.
Minulla on sellainen tausta, että olen aina ollut hoikka, laiha luuviulu.
Siitä on huomauteltu koulussa, jopa opettajat.
Terveydenhoitajat ovat kehottaneet: "Syö nyt kunnolla, että lihoisit."
Kun yritin olla jotain muuta kuin miksi on tarkoitettu, -
lihotin itseäni väkisin.
Söin terveellisiä ruokia. En syönyt Mäkkäriä tai juonut limpparia.
Kuitenkin söin määrällisesti liikaa.
Kun ei saanut syödä kuin näitä, määräkin putosi paljon.
Minulta hävisi aamuväsymys kokonaan pois.
Aloin heräämään ilman herätyskelloa virkeänä.
Aikaisemmin hakkasin torkkunappia.
Jaksoin nousta vain väkisin vastuuntunnosta, -
kun on pakko mennä töihin.
Tällä tavalla lievensit niitä asioita -
mutta todellinen lievennys tuli noin kolme vuotta sitten. - Kyllä.
Käytkö sitä läpi, koska se oli suuri käännepiste elämässäsi.
Suuri käännepiste. Tuli työpaikan vaihto.
Uudessa työpaikassa oli uskova autopeltiseppä.
Hän oli vähän minua vanhempi.
Hän toimi työpaikalla luotettavana henkilönä.
Näin hänen tekemistään siellä ja elämäänsä muutenkin.
Hän harrasti vanhoja Volvoja, kuten itsekin olen harrastanut.
Viimeisenä päivänä, kun hän vaihtoi työpaikkaa, -
hän sanoi: "Uskon Jeesukseen." Se oli tietynlainen muurinmurtaja.
Okei, ihminen, joka ei ole mahdottoman vanha -
vaan nuori aikuinen, lapsiperheellinen, -
voi uskoa Jeesukseen, ja harrastaa vanhoja autoja.
Se mursi tietyllä tavalla stereotypiaa.
Sairaushommat jatkuivat niin, -
että väsymysoireet lähtivät ruokavaliolla, -
mutta nivelet eivät parantuneet.
Vasemman jalan varpaisiin sattui joka askeleella.
Ruokavaliohommassa olin löytänyt migreenikohtauksiin syyn.
Se tuli punaisesta lihasta, sian- ja naudanlihasta.
Sitä välttämällä vältin migreenikohtaukset.
Kun välttelin tiettyjä ruoka-aineita, ja oli vähän vehnäallergiaakin, -
niin syöminen oli aika rajattua.
Aikaisempi huono kokemus oli moottoripyöräonnettomuudessa.
Enduro-pyörällä ajelin aikoinaan.
Olkapää meni rikki ja jouduin leikkaukseen.
Se kokemus teki sen, että sairaalahoito oli minulle pelottavaa.
Se reissu meni huonosti. Siinä oli huono päivä vähän kaikilla.
En siinäkään moiti henkilökuntaa tai lääkäriä.
Hänellä oli varmasti hyvä tahto.
Kun leikkauksen jälkeen kysyin kysymyksen, lääkäri meni kalpeaksi -
ja ohjasi minut ulos huoneesta. Jäin miettimään, mitä on tapahtunut.
Toipuminen ei meinannut onnistua.
Sitten minulle tuli umpisuolentulehdus. Jouduin vatsakipujen takia sairaalaan.
En todellakaan halunnut sinne, mutta jouduin kipujen takia menemään, -
koska ei ollut muuta vaihtoehtoa.
Sairaalavuoteella rukoilin ensimmäisen kerran elämässäni.
Tuli sellainen kuolemanpelko. Raamatussa sanotaan: -
"Jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu".
- Ja sinulle kävi niin?
Siinä kohtaa se ei tullut konkreettiseksi vielä.
Rauha tuli ja kuolemanpelko hävisi.
Mutta en oikein kiinnittänyt siihen huomiota.
Lopullinen parantuminen tuli neljä kuukautta sen jälkeen.
Pyhällä Hengellä täyttyminen. - Käytkö sen läpi vielä.
Sairaalareissun jälkeen kuukauden ajan -
kivut tuntuivat helpottavan, mutta ne palasivat.
Mietin, mistä ne johtuivat. Ajatuksissani kävin sitä läpi -
ja muistin, että olin kaksi vuorokautta ollut syömättä ennen leikkausta.
Leikkausjonossa pelkkää vettä käytännössä.
Minulla oli hyvä ystävä, joka aina, kun jotain paikkaa valitin, -
sanoi: "Paastolla tuokin olisi lähtenyt." Päätin kokeilla sitä.
Hän antoi vielä hyvät neuvot: "Mene töihin, työpaikalle.
Ei kukaan pysty paastoamaan jääkaapin vieressä."
Noudatin neuvoa.
Muistaakseni se kolmas päivä oli perjantai.
Tammikuun 1. päivänä aloitin ja 3. päivänä, iltapäivällä...
Yhden evankelistan kirjoittamasta kirjoituksesta tuli sellainen, -
en tiedä oliko se ilmestys vai lukiko siinä oikeasti:
"Paasto on Jumalan lahja ihmisille, -
jotta kaikilla olisi ilmainen terveydenhuolto."
Siinä tunsin, että Jumala on todellinen. Sydämeni kääntyi, koin sen.
Kävelin autokorjaamohalliin.
Minulla oli Nissan Qashqai muistaakseni korjattavana.
En ole mikään Nissan-friikki.
Sen auton alla tuli Pyhä Henki.
Tuli tulinen juova Taivaasta alas päälleni. Koin Jumalan rakkauden.
Hän todellakin rakastaa.
Minulle puhuttiin korvin kuullen: "Sinä paranet."
Parannuin siinä. Jalkakipu lähti heti pois ja samoin allergiat.
Testasin vielä. Menin ostamaan sianlihapihvejä pinon kaupasta -
ja söin niitä useamman. Ei tullut mitään kipukohtausta.
Olin testannut sitä kolmen vuoden ajan silloin tällöin, -
että olisiko allergia lähtenyt. Aina sama juttu.
Mielenkiintoista, että sinä liikutuit hetkellisesti.
Minulla on ollut aika paljon vastaavia vieraita.
Kun he ovat kertoneet sen kohdan elämästään, -
jolloin Jeesus on todella ilmestynyt heille, -
voi sanoa, että kyynel on tullut kaikille silmään.
Siinä on Pyhä Henki voimallisesti, kuten tässä nyt on tällä hetkellä.
Tässä on vahva Pyhä Henki, koska julistat Jeesuksen tekoja.
Saamme tässä jatkaa ja kiittää, -
että Herra antaa sinulle sanottavaksi jatkossakin sen, -
mitä Hän tahtoo. Jatkatko vielä eteenpäin.
No, siinä sitten...
Se, mitä Jeesus teki puolestamme ristinpuulla, -
eli Hän maksoi meidän velkamme, synnit ja sairaudet, -
se tuli konkreettiseksi.
Kotiin menin avopuolisoni luokse ja kerroin siitä.
Kävelin sitten äitini luokse noin kolmen kilometrin päähän.
Kerroin hänellekin asiasta.
Meillä ei perheessä ollut uskonasiat olleet tapetilla, mutta äiti kertoi, -
että hän uskoo Jeesukseen. Hän kertoi omasta tarinastaan sen verran, -
että 9-vuotiaana hänelle oli asetettu kysymys: -
"Haluatko antaa elämäsi Jeesukselle?"
Hän oli ohittanut sen muutaman kerran.
Uskonnon opettaja oli kysynyt sitä uskonnonkokeessa.
Jossain vaiheessa oli vastannut: "Kyllä."
Hänet oli pyydetty sivuun -
ja kymmenen käskyä oli käyty hänen kanssaan läpi.
Kun lain kautta tullaan synnintuntoon, niin häneltä oli kysytty.
Oli käyty läpi tärkeimmät. Muista pyhittää lepopäivä, -
kunnioita Isääsi ja äitiäsi, älä tapa, -
älä varasta, älä tee huorin, -
älä sano väärää todistusta lähimmäisestäsi, eli älä valehtele, -
ja älä himoitse lähimmäisesi huonetta, älä himoitse lähimmäisesi puolisoa, -
palvelijatarta, härkää, aasia, äläkä mitään, mikä on lähimmäisesi omaa.
Hän oli 9-vuotiaana tunnustanut kaikki, mikä oli koskettanut.
Hänelle oli julistettu Jeesuksen nimessä synnit anteeksi.
Hän oli saanut kokea, että rauha tuli ja taakat putosivat.
Jeesus on tullut vapauttamaan meidät synnin kahleista, -
pahasta omastatunnosta, murheesta, mitä meillä on elämässämme, -
että pääsisimme iloon ja vapauteen.
Jotkut voivat muistaa lapsuudesta iloiset, murheettomat päivät.
Siihen meitä kutsutaan takaisin.
Ettemme kantaisi sitä, että olemme rikkoneet, rikkinäisiä, -
meitä vastaan on tehty pahaa.
Kannamme haavoja mukanamme ihan turhaan.
Se vapaus on ihan uskomaton.
Uskovanakin helposti tulee naulittua itsensä takaisin niihin.
Sekin vaara on olemassa, että meiltä lähtee se ilo ja rauha.
Semmoinen yksityiskohta, että illalla, kun tulin takaisin äidiltä kotiin, -
Pyhä Henki sanoi ihan selvästi, korvin kuulin: "Kosi."
Olimme siis avosuhteessa ja Pyhä Henki kehotti kosimaan.
- Aivan. Jumala on järjestyksen Jumala.
Tämä ensimmäinen kymmenestä käskystä: -
Minä olen Herra, sinun Jumalasi. Älä pidä muita jumalia.
Se on tänä päivänä hyvin tärkeä, kun meille on tullut rahasta -
ja milloin mistäkin maallisesta, -
ja kännyköistäkin on tullut Jumalan korvikkeita.
Tämä oli vallankumous elämässäsi. Siitä on nyt kolmisen vuotta.
Kerro siitä, mitä olet kolmen vuoden aikana saanut kokea -
Jeesuksen omana.
Ei se ole mutkatonta ollut kuitenkaan. Sairaudet ovat pysyneet poissa.
Yhtäkään lääkettä tai lisäravinnetta ei ole tarvinnut syödä.
Sana sanoo, että kaikki on hyvää, kun se kiitoksella vastaanotetaan -
ja pyhitetään Jumalan sanalla ja rukouksella.
Yksi lapsista on tullut uskoon.
Jumala on näyttänyt paljon, koska en käytännössä tiennyt, -
mikä kaikkea pimeyttä maailmassa on.
Ihmisillä on paljon ongelmia, -
päihteet, sairaudet ja kaikkea sellaista.
Vaikka asiat ei välttämättä minullakaan ole omien pahojen tekojeni tähden...
Omatuntoni on puhdas.
Kun olen tunnustanut, vastaanotto ei ole aina ollut hyvä.
Jeesuksen luona on anteeksiantamus -
mutta maailmasta sitä ei välttämättä löydy, -
eikä ehkä ole voimaa antaa anteeksi -
ellei Jumala anna sitä voimaa ja ellemme pyydä sitä.
Sinä tiedät henkilökohtaisesti, missä vietät ikuisuutesi. - Kyllä.
Jos oikein ymmärsin, niin sinulla palaa -
näky ja auttamisen halu niitä kohtaan, jotka eivät ole mitään.
Uskon, että Jumala haluaa käyttää kaikkia, jotka ovat sortuneet, -
jotka ovat niin sanotusti raunioissa.
Sanassakin on, -
että köyhät saavat periä Jumalan valtakunnan.
Ihmisiä, joilla ei ole mitään, -
ei ole sidottu tähän maailmaan millään tavalla.
Heillä ei välttämättä ole rasitteena perhettä, työpaikkaa.
Ei ole rasitteena maallisia asioita.
Jumala pystyisi käyttämään tällaisia ihmisiä, -
jos he haluaisivat tulla Hänen tykönsä.
Kun heille tapahtuu se, mitä sinulle tapahtui.
Jumalan voima laskeutui yllesi.
Uskon, että kun Jumalan voima laskeutuu näiden ihmisten ylle, -
Pyhä Henki lähtee heitä johdattamaan.
Nyt on aikaa enää puolitoista minuuttia.
Pyydän, että sanot katsojille, mitä Henki antaa sanottavaksesi.
Hyvin pitkälle se tuli jo.
Suosittelen ihmisiä kääntymään.
Synti on kamala asia ja siitä tulee kauheita seurauksia.
Henkilökohtaisesti minulle tuli sellainen viisaus, -
että sairaudet, mitä olin ruumiiseeni saanut, -
olivat käytännössä syntieni seurausta.
Se oli Jumalan rakkautta. Hän näki, että tieni oli menossa kadotukseen.
Hän pelasti minut siitä. Jumalan tahto on pelastaa meidät kaikki.
Kaikkien pitäisi kääntyä vääryydestä.
Kaikkien pitäisi tehdä parannus, kääntyä pois synnistä.
Sehän on Jumalan keskeinen tahto, ettei kukaan joutuisi kadotukseen.
Sen tähden se evankeliointi, joka on sinunkin sydämessäsi vahvasti, -
on että haluat auttaa niitä, jotka ovat vielä eksyksissä.
Eksytystä on paljon.
Kiitos Jarkko Liukkonen. Tässä tuli paljon sellaisia asioita, -
joissa näkee, että Jumalalle ei ole mahdottomia tapauksia.
Hän voi kaikki pelastaa. Sinä saat vielä neljäkymppisenä miehenä -
olla kauan aikaa Jumalan työssä. Kiitos. - Kiitoksia.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa sen tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-02030. Puhelun hinta on noin 13 euroa.
Tai voit lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitettä 8617. Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola