Tervetuloa Isännän pöydässä -ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja tänään vieraanani on Tapio Tammela. Tervetuloa. - Kiitos.
Kävimme ennen ohjelmaa kanssasi keskustelua elämästäsi tähän asti.
Voi sanoa, että elämässäsi tuli sellainen piste -
menestyksekkääseen ja vaativaan ylilääkärin tehtävään, -
ja kaikkeen, mitä sen ympärillä tapahtui.
Hyvin työllistetty olit siihen aikaan. Jumala on johtanut, -
mutta tuli sellainen piste, jolloin varmasti kysyit: "Miksi?"
Emme vielä puhu siitä, mitä tapahtui miksi-kysymyksen jälkeen -
vaan puhumme ensimmäisestä puolikkaasta ennen miksi-kysymystä.
Käytkö läpi millaiseen perheeseen synnyit ja missäpäin maailmaa.
Kiitos kutsusta tähän ohjelmaan.
Toivoisin, että voisimme tässä rohkaista ihmisiä, missä he ovatkaan.
Lääkärin työ on sellaista, että ollaan kopissa ovet kiinni, -
mutta nyt meillä on mahdollisuus levittää ovien ulkopuolelle. - Aivan.
Voin sanoa ihan suoraan, että kysykää, -
miltä tuntuu olla kolmannen-neljännen polven helluntailaisperheen lapsi.
Siinä ei ole paljon vaihtoehtoja. - Onko siinä hyviä ja huonoja puolia?
Ehkä se, että yritettiin tarjota vakaata kasvuympäristöä.
Mutta eihän kukaan inhimilliseltä vajavaisuudelta pakoon pääse.
Tämän voisin sanoa tässä lyhyesti.
Isä teki opettajana Jämsässä leipätyönsä.
Melkein 40 vuotta koululaitoksessa -
ja oli seurakunnan vastuutehtävissä pitkän matkaa yli 30 vuotta.
Kyllä hengellisen työn arjen oppi näkemään sisältäpäin.
Ehkä äidistä. Äiti, Kirsti, elää edelleen.
94 vuotta täyttää viikon päästä.
Toivotti minulle siunausta, kun tiesi mihin tulen.
Minulla on rakas mutta määrätietoinen äiti.
Hänkin on koulunsa käynyt. Kolmen lapsen äitinä -
hän yritti kovasti pitää meidät kaikesta pahasta poissa.
Kaksi nuorempaa siskoa minulla on eri puolilla.
Tuosta kodista voisin lyhyesti kertoa.
Olen aina lääkärinä pohjimmiltani lähtenyt siitä, -
että Ylilääkäri on tuolla ylhäällä.
Yksi alkutausta oli siinä, että aivan pikkulapsesta olen saanut kuulla -
äitini ihmeellisestä parantumisesta 3-vuotiaana.
Kaksi riippumatonta sen ajan lääkäriä -
diagnosoi hänellä puhjenneen umpisuolen.
30-luvun alussa se tarkoitti käytännössä kuolemantuomiota, -
leikattiin tai ei leikattu.
Perhe kutsui Jumalan miehen, joka rukoili uskon rukouksen -
ja voiteli sillä ruokaöljyllä, mitä kaapista löytyi.
Tyttö parani siihen paikkaan. Enkeli tuli: "Nouse Kirsti ylös."
Mitä Jeesus sanoi Betesdan lammikolla? Ota vuoteesi ja kävele.
Äitini nousi ja on ollut terve, lääkkeetön, viime vuosiin asti.
Tämä oli sellainen raamattukoulu sinulle, -
että oppi tuli hetkessä.
On olemassa elävä Jumala, joka parantaa tänäkin päivänä.
Kyllä. Totta kai vanhemmat muistivat puhua -
ja kyllä minä Jämsän kokoisella paikkakunnalla opin näkemään, -
että lääkäreitä on aina liian vähän.
Jollakin tavalla, yllätys yllätys, herkässä 12 vuoden iässä, -
minulle kirkastui sisäisesti, että jonakin päivänä minusta tulee lääkäri.
"Haluan olla sellainen."
Mitään muuta järjellistä uravaihtoehtoa ei koskaan ollut.
Se oli täysin selkeä tavoite, lähtökohta.
Opiskelin ja kävin pohjakoulut sitä silmällä pitäen.
Näköjään pääsin sitten opiskelemaan.
Oliko sinulla joku erikoistuminen vai olitko yleislääkäri?
Olen yleislääkäri, yleislääketieteen erikoislääkäri.
Minulla on lisäksi kaksikin erilaista hallinnon jatkotutkintoa, -
terveydenhuollon ja sosiaalihuollon puolelta.
Jos pitäisi paavalilaiseen tapaan kerskata, -
minulla on yliopiston loppututkintoja neljä kappaletta.
Se ei auta tässä Isännän pöydässä eikä taivaan portilla.
Aivan. Kuvaat kuitenkin vaellustasi, kun olit lääkärinä, ylilääkärinä.
Sivussa olit mukana yhteiskunnallisessa vaikuttamisessa.
Haluatko siitä jotain sanoa?
Kaikkein yksinkertaisinta on sanoa sillä lailla, -
että kun lääkärintyöhön lähtee ja on peruslääkäriksi koulutettu, -
ja minulla on aina ollut humaani, ihmisläheinen katsantokanta, -
niin minulle oli hyvin luonnollista hakeutua terveyskeskukseen.
Mutta kun lääkäreitä on vähän, -
huomaa pian olevansa johtava lääkäri, joka vastaa kaikesta.
Tätä riitti aika lyhyen valmisteluajan jälkeen hieman yli 30 vuotta.
Tietysti ylilääkäri on esittelijä, -
terveyslautakunnan tai vastaavan esittelijä ja valmistelija, -
joten siinä vaikuttaminen tulee.
Minä olin valtuustoon nähden vaalikelvoton.
Ei olisi voinut tavallista valtuutettua edes tulla.
Vetäisin vielä hengellisen puolen tähän.
Jossakin vaiheessa isä-vainaa teki selväksi: -
"Miksi Tapio käyt soittotunneilla?"
Hän kyllästyi, kun oli 14-vuotias, -
aloittamaan kotiseurakunnassa yksinlaulut acapellalla, -
kun ei ollut soittajia. "Nyt ympyröin Herramme tulee -laulukirjasta -
150 yleisimmin laulettua. Ensi sunnuntaina sinä säestät."
Ja 14-vuotias Tapio säesti, ja on säestänyt sen jälkeen.
Kerroit, mitä tapahtui äidillesi, ihmeparantumisesta.
Miten siitä on lähtenyt sinulla todellisen Ylilääkärin etsiminen?
Kuulee mitä tahansa, ihmisen täytyy tulla henkilökohtaiseen herätykseen.
Jumala kutsuu tavalla ja toisella.
Olinhan kuullut tästä ihan pikkupojasta lähtien.
Siitä on kirjallista materiaaliakin olemassa.
Dokumentteja oli pappa laatinut.
Koin selvästi, -
että tulin hengellisen lastenleiritoiminnan tuloksena -
ja sen kautta, että siihen aikaan mentiin kokoukseen joka sunnuntai.
Kyllä se jossakin vaiheessa alkaa puhuttelemaan.
Olin todella suuressa sielunhädässä 13-vuotiaana.
Maailman suurin syntinen. - Aivan.
Helpotus oli se, että tiesit, että on olemassa ratkaisu, -
miten kuormasta pääsee eroon. - Kyllä.
Osaan suorastaan nimetä Siionista hengellisen isäni, -
jos se olisi tarpeellista. Hän elää muuten vielä.
Siis aivan selkeä henkilökohtainen, rationaalinen, tietoinen uskonratkaisu,
joka ei 13-vuotiaalla pojalla ollut kovin juhlallinen tai hieno.
Taivaan Isä ilmeisesti tarttui siihen ja sain sisimpääni rauhan.
Se on kestänyt tänne asti. On ollut koettelemuksia, -
mutta se on ollut selvä fakta minulle aina.
Tämä oli elämässäsi, voi sanoa, se, mikä kantaa ikuisuuteen.
Ihmismaailmassa tuli sinulle sellainen, mistä aluksi sanoin, kysymys 'miksi?'.
Mitkä johtivat siihen tilanteeseen ja mitä tapahtui?
Jokainen miettiköön, mitä tänä aikana julkisen rahan käsittely -
ja sen kanavoinnista vastaaminen merkitsee.
Ei ole päivänpoliitikoilla helppoa. Ei ole helppoa Suomen kunnissa.
Ei päättäjillä, ei valmistelijoilla. Paineet olivat aika kovat.
Suomen lainsäädäntö, jota kunnioitamme tässä pöydässä, -
on kirjoitettu tietyllä tavalla.
Se antaa lääketieteelliselle johtajalle valtaa, -
jopa yksinvaltaa tietyissä asioissa, mutta myös mielettömän vastuun.
Jossakin vaiheessa se yhtälö saattaa tulla henkilökohtaisesti -
turhan raskaaksi kantaa.
Menemättä ihmissuhdeasioihin tai siihen, että vain asiat keskustelevat, -
tai ihmiset keskustelevat. Ei mennä niihin täällä.
Se yhtälö muodostui eräänä päivänä sellaiseksi, -
että ensin koin 2000-luvun puolivälissä hyvin vaikean työuupumuksen.
Se vaati muutaman kuukauden jäähdyttelyn -
ja tiettyjä organisaatiomuutoksia, että pystyin palaamaan.
Siitä meni toistakymmentä vuotta -
ja sain hyvin harvinaislaatuisen aivohalvauksen.
Juuri sopivasti minulle räätälöidyn, -
joka mahdollistaa kutsusta Isännän pöytään saapumisen.
Se täysin poissulki samalta päivältä -
siinä tehtävässä ja yleensäkin lääkärinä toimimisen.
Elämässäni ikään kuin käännettiin lehti.
Kyllä. Varmasti kysyit, miksi tämä lehti piti kääntää.
Minkälaisia tuntemuksia sinulla oli silloin -
ja mitä sanot siitä tämän päivän näkökulmasta katsottuna?
Muistan, kuinka olin akuuttivaiheessa erään sairaalan letkuissa kiinni.
Niitä letkuja oli paljon, ettei huonommin kävisi.
Laahustelin siellä pitkin käytäviä letkujeni kanssa ja tuumin: -
"Tässä sitä Tapio maistelee omaa lääkettä."
Kyllä rationaalisen lääketieteen edustaminen jollakin tavalla, -
jos ei koveta, on ainakin jonkinlainen tunne-elämän lukko.
Ihmisestä tulee luontaisen pidättyväinen.
Kun puhutaan ihmisen sielun tilasta, terveydentilasta, -
ja kaikesta hyvinvoinnista, todellisella empatialla on merkitys.
Ensinnäkin koin, että Taivaan Isä halusi kouluttaa minua -
olemaan armollisempi itselleni, perheelleni ja lähimmäisilleni.
Nyt olet kohtuullisen monta vuotta päässyt näkemään, -
mitä on ollut miksi-kysymyksen jälkeen.
Keskustelimme ennen ohjelmaa -
ja siinä tuli monia sellaisia puolia, -
jotka tekivät sinusta Jumalan näkökulmasta arvokkaamman.
Olet pystynyt kohtaamaan ihmisiä armon sanomalla.
Ihmisiä, joita et ehkä olisi tavannut -
tai et olisi ainakaan toiminut samoin.
Millä tavalla haluat lähteä tätä asiaa käsittelemään?
Asia on laaja, mutta Herra ohjaa sinua.
Tietenkin tämmöinen, -
että virkatyön ohessa mentiin sunnuntaisin kiltisti pianon ääreen.
Se oli totuttu rutiini.
Kumma kyllä, opiskelupaikkakunnalla ja kaikkialla, missä liikun, -
olen havainnut, että pianistit ovat aina lopussa.
Samoin rumpalit, viulistit, ja mitä musiikkia seurakunnat viljelevätkään.
Se on yksi alue.
Joskus sanoin itselleni, että järjellinen jumalanpalvelus, -
mistä luemme Raamatusta, voi toteutua tuolla lailla.
Mutta tämmöinen ihan oikeasti omista lähtökohdista -
jotain ulosantia.
Onneksi minulla on hyviä ystäviä Suomen Siionissa.
Viimeisinä virkavuosina eräs pastori, lähetysveteraani, ystävä, -
alkoi houkutella minua: -
"Kuule Tapio, etkö voisi vähän raamattutunteja pitää.
Kun ymmärrät tuosta lääketieteestä jotain, niin olisiko joku teema, -
mihin haluaisit pointteja katsoa Raamatusta.
Kokeile, miltä puhuminen sinusta tuntuu."
Minä olen sillä tiellä vieläkin.
Kun Sanan paikalle valmisteltuja raamattutunteja -
yritän silloin tällöin Jumalan armosta nousta pitämään, -
en nouse lääkärinä koskaan, missään tapauksessa.
Totta kai tausta, koulutus ja pieni elämänkokemus voivat auttaa, -
mutta kyllä Jumalan Sana avautuu aivan eri tavalla -
ja ehkä olen pystynyt joitain teemoja käsittelemään, -
joihin tämmöinen tausta on tuonut syvyyttä ja pohjaa.
Sitten on tietysti tämä henkilökohtaisempi alue.
Meillä suvussa, varsinkin isäni suvun suuntaan, -
oli aika pitkälle ihmissuhteet katkenneet.
Osin sen vuoksi, että tuberkuloosi ja muut sairaudet -
veivät paljon sitä biologista sukulinjaa.
Paljon ei ollut jäljelläkään. Kun heitä on alettu etsimään, -
viime kesänä meitä oli 30 vanhalla kyläkoululla.
Viittasit jo tähän vähän mutta konkreettisemmin vielä, -
olet viime vuosina pitänyt selkeitä saarnoja.
Syvällisesti kokemuksen kautta -
ja ennen kaikkea Hengen johdattamana olet tehnyt.
Avaatko sitä, koska olen käsittänyt, että niissä on syvä sanoma.
Ensinnäkin Jumalan Sanan levittäminen tarvitsee evankelistoja.
Minä sydämestäni arvostan meissä ihmisissä ns. evankelistatyyppiä.
Lapsena aina ihailin ja ihmettelin näitä, -
kun veli tai sisar nousi penkistä: "Tuli mieleeni..." -
ja antaa tunnin herätyssaarnan. Aamen.
Mutta, jos yrität pitää tunnin opetussaarnan, -
tarvitset siihen viikkojen työn, joka ei näy missään.
Siis siinä ei ole Jumalan voimaa. - Joo.
Inhimillisesti tarvitaan kuitenkin, -
ja jos Jumalan Sanaa tutkitaan, siihen täytyy paneutua.
Senpä takia Raamattu selvästi opettaa, -
että Hän antoi toiset apostoleiksi, toiset opettajiksi, -
toiset palvelijoiksi, diakoneiksi jne. Meillä on eri valmiuksia ja vahvuuksia.
Jos jotakin teemaa, vaikka yhtä sanaa...
Kun sairastuin ja sain tämän sairaskohtauksen, -
niinä päivinä minun oli määrä puhua.
Se oli ilmoitettukin muistaakseni, että Tammela puhuu teemasta 'armo'.
Armo, neljä kirjainta, mutta eihän siihen tunti riitä, -
kun Tapio tarvitsee ensin armoa sairautensa kanssa.
Tämmöisistä asioista. En ole varmaan koskaan -
kuullut kenenkään puhuvan erikseen sanasta armo.
Miksi sille sunnuntaille, viikolla jolloin tämä sairaus iski, -
minulla oli valmisteltuna pitkä opetussaarna aiheesta armo?
1. Mooseksen kirjasta Ilmestyskirjaan, -
tiettyjen esimerkkien ja johdonmukaisuuden valossa, -
niin, että se kestää pikkuisen akateemistakin kritiikkiä.
Haluan kuulijoita muistuttaa, -
kun parempiakin saarnanpitäjiä saattaa olla vastaanottimien äärellä, -
että vastavoimat ovat aina edessä.
Minä voin kertoa, aivan kuin et tietäsi, -
koska joku lähimmäinen ei ehkä tiedä, ja saattaa hämmästyä sitä, -
kuinka vahvasti on viikon, kaksi, vaikea olla.
"Pitääkö mennä?" "Miksi tulin luvanneeksi?"
"Ei tämä sydämelläni oleva teema ole merkityksellinen."
"Mitä ne siitä sanoo?" ja "Sillä on jakauskin taas vinossa."
Tämmöisiin asioihin saatamme tarttua.
Kun aiheeseen pääsee sisälle, niin voi sitä oivallusten määrää.
Tämä on hyvin itsekkäästi sanottu, -
mutta haluan rohkaista niitä, jotka haluaisivat tällä saralla palvella.
Tutki Raamattua ihan rauhassa.
Vaimoni on edelleen työelämässä, joten kotona on päivällä hiljaista.
Lue muutama tunti Raamattua, ehkä lähdeteoksia, -
ja saattaa tulla sellaisia oivalluksia, että hämmästyt.
Toisin sanoen: "Minä johdatan heitä, kun he kulkevat rukoillen."
Kun kotona hiljaisuudessa tutkit Raamattua, -
eikö se ole juuri se ympäristö, missä Pyhä Henki voi johdattaa, -
avata Sanan kohtia, joita saat tänä päivänä jakaa Suomessa, -
ilmeisesti siellä Kainuun suunnalla enemmän.
Nykyään, kun menee sähköisen median kautta -
ympäri Suomea ja ympäri maailmaa, niin kylvät siemeniä koko maailmaan.
Suomalainen sananlasku sanoo: -
Puhuminen hopeaa, vaikeneminen kultaa.
Jumalan puhe, puhetta valmistellessa, hämmästyttää joka kerta.
"Enkö ole tuota ja tuota asiaa koskaan nähnyt aiemmin.
Tässähän tämä on kuin palapeli."
Tietysti se, miten vajavainen tuppisuu saa sen ulos pöntöstä, -
on se jännä paikka. Yleensä siinä aika loppuu kesken.
Mutta se hengellinen palkinto, minkä siitä saa.
Se rohkaisee.
Huippu-urheilijatkin, ja tavalliset penkkiurheilijatkin, -
saavat huippusuorituksesta voimaa ja potkua.
Kyllä se on yksinkertainen totuus.
Tämän kaiken kokemuksen jälkeen mennään nyt siihen, -
että kun tarkastelet tänä päivänä tätä maailmaa, ympäristöä, -
ja kun tutkit Sanaa ja havaitset, -
että aika huonosti Sana otetaan vastaan koko maailmassa -
ja myös Suomessa. Millaisia ajatuksia sinulle on tullut?
Sehän hämmästyttää joka kerta.
Kun olen lääkärinä tehnyt elämäntyöni, niin olen oppinut kantapään kautta, -
vanhaa kielikuvaa viljelläksemme, suoraan Jeesuksen opetuksesta, -
että yksi samarialainen kymmenestä tuli kiittämään, kun oli parantunut.
Tämä pätee aika hyvin luonnossa ja tällä alueella.
En yritä opettaa kiitoksenkipeänä mutta on hämmästyttävää, -
että täysin yllättäviä palautteita tulee hiljaisesti.
Ei niitä huudella turuilla ja toreilla, eikä niistä lehti kirjoita.
Tämä onkin hengellistä työtä yksilöihmisen rakentamiseksi, -
rohkaisemiseksi, kutsumiseksi ja sen tien vahvistamiseksi.
Aivan niin kuin tämä yksinkertainen Jumalan kutsumus on, -
että tarvitaan eri hengellisen elämän alueilla erilaisia painotuksia.
Tämä ei ole evankelioinnilta pois, ei diakonialta.
Näen siinä kauniin gaussin käyrän. Se nivoutuu tähän kaikkeen.
Saatan kaupan kassalla saada lähimmäiseltä -
hyvinkin syvällisen palautteen puheestani.
Kyllä. Vaikka sanoit, ettet ole kovin puhelias, taidat kyllä olla.
Sinua paljon ihmiset tarttuvat hihasta ja kysyvät. Sinua on helppo lähestyä.
Niin. Vaimo on työelämässä. Minulle annetaan kauppalista -
ja kokeillaan, miten sen muistan, kun minulla on näitä vajavaisuuksia.
Tämä on kuntoutumista ja kuntouttamista.
Olen ottanut tämän palvelutehtävän kuntoutumisen eräänä kanavana.
Taivaan Isä on selvästi hoitanut minua viime vuosina.
Se, että se jotenkin murtaa siinä tilanteessa, -
asetelma ja näky, mikä siinä tilanteessa tulee, tuntuu ihmeelliseltä.
Sitä ei aina itkemättä kestä.
Sehän on ihan kauheaa, kun suomalainen mies itkee julkisesti.
Mutta se helpottaa ja on osoitus siitä, -
ettei tänne tultu huvikseen tai elvistelemään, -
vaan täällä puhuu Joku Toinen, isoilla kirjaimilla.
Kerroit, että monesti, -
kun olet keskittynyt saarnassa herkkiin ja syvällisiin asioihin, -
itselläsikin on itku herkässä. Se osoittaa sitä, -
että kun ihminen kokonaisvaltaisesti antautuu Jeesukselle, se näkyy.
Nyt alkaa viimeiset kaksi minuuttia. Annan sinulle vapaan sanan, ole hyvä.
Ystäväni. Kun olet minua kuunnellut, -
niin toivottavasti et kuunnellut ylilääkäriä, -
etkä jää katsomaan yläviistoon.
Toivoisin, että sinä, ystäväni, osaisit katsoa pikkuisen -
pienellä kirjoitettua ylilääkäriä ylemmäksi, -
korkeammalle katsoisit Ylilääkäriä isolla kirjaimella.
Hän on ihmisen kehon viimekätinen parantaja ja hoitaja ja hoivaaja.
Mutta myöskin ihmisen sielun tuki, turva, pelastus ja hoitaja.
Syvätkin arvet voivat lientyä, umpeutua -
ja vallan parantua, jos katsomme Jeesusta, meidän Ylilääkäriämme.
Tämän viestin haluan sinulle jättää.
Jos et Jeesusta henkilökohtaisesti vielä tunne, -
toivottavasti nämä ajatukset voisivat tietäsi tasoittaa niissä ratkaisuissa.
Siunausta sinulle.
Kiitos Tapio tästä hyvin avoimesta, -
ja ainakin itselle se avasi monia asioita -
sinun rakkaudestasi todelliseen Ylilääkäriin, -
sen vaikutuksesta sinuun ja sinun kauttasi maailmassa.
Kiitos tästä ohjelmasta ja -
Herra antakoon sinulle hyviä hetkiä Raamatun äärellä, joita voit jakaa.
Kiitos tästä. Siunausta itsellesi.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa sen tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-02030. Puhelun hinta on noin 13 euroa.
Tai voit lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitettä 8617. Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola