Tervetuloa Isännän pöydässä -ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja tänään vieraanani on Seppo Suurinkeroinen. Tervetuloa. - Kiitos.
Sinä tulet Suomen yhdestä kulmasta, kaakosta, eli Haminasta.
Tunnet sen seutukunnan hyvin. Oletko siellä koko elämäsi ollut?
Kyllä. Olen syntynyt Haminassa -
ja asunut nykyisen kunnan alueella koko ikäni.
Työni tehnyt siellä ja armeijankin käynyt.
Minulla on ollut hyvin pienet ympyrät ympyräkaupungissa. - Aivan.
Minkälaiseen kotiin synnyit?
Tavalliseen, hyvin tavalliseen perheeseen.
Isä ja äiti kävivät töissä, ja meitä lapsia on kaksi.
Normaalia elämää nuoruudessa. He rakensivat taloa ja tämmöistä.
Siellä elin nuoruuden, ja oli kaikin puolin hyvä lapsuus.
Teini-iässä lähdin musiikkiharrastustani toteuttamaan.
Voi sanoa, että musiikki on hallinnut elämääsi varmasti lapsuudesta lähtien.
Joo. Serkkupoika opetti soittamaan bassoa -
ja 15―16-vuotiaana olin ensimmäisellä keikalla -
ensimmäisessä orkesterissa.
Oliko siinä rokkikin vahvasti mukana? - Kyllä. Sitä se oli alussa.
Oli myös tanssimusiikkia mutta rock 'n' rollia soitettiin silloin.
Oliko kodissasi tai lähiympäristössä hengellisiä vaikuttajia?
Ei. Koti ei ollut hengellinen eikä uskonnollinen.
Ihan tällainen sen aikainen keskiverto duunariperhe.
Miten elämäsi lähti muodostumaan, -
jos ajatellaan koulu- ja työelämää?
Koulussa olin nuorena vähän ahkerampi -
ja todistukset olivat parempinumeroisia.
Niinä aivottomina teinivuosina olin oppikoulussa Haminassa.
Opettajat viitosilla päästivät minut pois, kun halusivat eroon.
En ollut mallioppilas. Elämä oli aika levotonta.
Paljon poissaoloja ja kaikkea tällaista.
Tietysti se tanssimusiikki ja myöhäiset illat vaikuttivat.
Totta kai ja haaveilin jonkinlaisesta rokkarinurasta.
Pukeuduinkin sen mukaan. Myöhemmin tuli päihteet mukaan.
Kevyet huumeet. En niihin koukkuun jäänyt, mutta kyllä niitä kokeiltiin.
Siinä kaveripiirissä ei kuitenkaan tapahtunut rikoksia tai muuta.
Ei. - Sillä tavalla oli varjelusta.
Kyllä. - Ette sitä itse käytöksellänne välttämättä ansainneet.
Se oli Jumalan hyvyyttä.
Hänhän tietää koko meidän elämämme, kun synnymme.
Hän tietää kuolinpäivänkin. Miten sinun työelämäsi, -
jos vähitellen lähestytään sitä, että puhutaan uskon asioista, -
niin minkälaisia esivalmisteluja, johdatuksia tuli, -
vai tuliko kaikki kuin salama kirkkaalta taivaalta?
Olin 17-vuotias, -
kun menin prosessimieskurssille paperitehtaaseen ja aloitin työn siellä.
Armeija oli välissä, ja musiikkihommaa oli hyvin paljon.
Armeijan jälkeen, kun olin muuttanut pois kotoa, -
näkymätön maailma alkoi kiinnostamaan.
Puhutaan new age -asioista, mitkä ovat nykyään liiankin pinnalla.
Kaikkea opiskelin. Haminan kirjastosta luin rajatieteiden hyllyn tyhjäksi -
ja vähän harjoitinkin sitä.
Se oli semmoinen homma, että luulin löytäväni siitä sisällön.
Elin jo mielessäni astraalitasolla, kuten se kirjallisuus opettaa.
Uskovaisista ajattelin, että ovat ihan mukavia ihmisiä, -
mutta ovat jääneet ymmärryksestä alapuolelle.
En kuvitellutkaan, että minusta uskova tulisi, mutta Jumala päätti toisin.
Tämä on hyvin mielenkiintoista.
Useat vieraistani, joilla on ollut samanlainen tausta, -
ovat ihan tosissaan ajatelleet, että heillä ymmärrys on laajempaa -
ja uskovaiset eivät ymmärrä, mitä heidän pitäisi ymmärtää. - Joo.
He ovat vähän juonessa, ymmärryksessä mukana -
mutta heille ei ole avautunut universaali astraalitaso.
Jeesusta pidetään hyvänä opettajana -
ja Hänelle se on avautunut vähän paremmin.
Tällainen virheellinen mielikuva on.
Mutta jos ajatellaan vihollista, sielunvihollista.
Kun se on juonten mestari, niin se paketoi sen niin, että ihminen lankeaa.
Niin, helposti. Siinä kun ei ole syntiä eikä parannusta.
Voi tehdä mitä lystää.
Sen opin mukaan, jos ihminen lähtee tästä ajasta -
ja ei ole kunnolla avautunut, niin pääsee pienemmille astraalitasoille.
Uudelleensyntymisten kautta pääsee kehittymään.
Koskaan ei tarvitse tehdä tiliä sanoistaan, synnistä, elämästä.
Onko siinä vähän hindulaisuutta? - Varmasti. Se on sotku kaikkea.
Sinun ei tarvinnut näihin jäädä, vaikka olit vahvasti matkalla.
Kerro, missä vaiheessa suunta lähti muuttumaan.
Kummallinen aika oli vuonna -89.
Minulla oli todella vahva etsikonaika Taivaasta katsottuna.
Siihen liittyi erilaisia asioita. Se kiinnosti ihan mielettömästi.
Minä soittelin yöllä juovuspäissäni -
esim. Kotkan helluntaiseurakunnan pastorille.
Puhelinkopista repäisin sen sivun.
Ihme kyllä, hän jaksoi minua kuunnella. Olin niin kiinniotettu.
Olin Pitkillähiekoilla, joka on leirintäalue ja uimaranta Haminassa.
Näin, että sinne tuli joku aktioryhmä ja kuulin, kun he sanoivat: -
"Mihin mennään laulamaan ja todistamaan?"
He tulivat parin metrin päähän minusta.
Minä makoilin siinä ja kuuntelin heidän lauluja ja todistuksia.
Joku nuori nainen tuli kanssani juttelemaankin.
Se oli huimaa vetoa, ja meidän bändin kosketinsoittaja oli tullut uskoon.
Hän tuli kämpilleni. Olin silloin poikamies.
Hän kertoi, mitä on tapahtunut, missä on käynyt.
Kuuntelin ja olin niin kiinniotettu, että päätin ostaa Raamatun -
ja lukea sen, kun tiesin, että se on uskovaisten kirja.
Kahteen eri paikkaan soitin, mistä saisin sen halvemmalla.
Katulähetyspaikasta sain 40 markalla Raamatun.
Vaikka en ollut uskossa, kun sain sen kirjan, -
osasin ajatella, että tämä tulee merkitsemään minulle paljon.
Ehkä pyhyyden kosketus tuli siihen.
Et ehkä vielä sitä tajunnut, mutta kuitenkin sellainen tuli.
On niin paljon esimerkkejä, -
miten Jumala varjelee tätä kirjaa, Raamattua.
Tulipaloissa on kaikki muu palanut mutta ei Raamattu.
Jumala varjelee sekä fyysisesti että sisällöllisesti. - Kyllä.
Miten tämä prosessi eteni?
Aloin lukemaan sitä, kuten kirjaa luetaan. Alusta loppuun.
Kukaan ei ollut kertomassa, että aloita Uudesta testamentista.
Siihen meni neljä kuukautta, kun luin kirjan läpi.
Parantelin vähän elämääni ja aloin katsomaan, mitä syön, -
etten saastaisia eläimiä syö. Mietin monenlaisia asioita -
ja ihmettelin, miten sotaista porukkaa, kun ei ollut kosketusta tai ymmärrystä.
Jossain vaiheessa, kotona ollessani, ― en ollut päihteissä tai mitään ―
rukoilin yksin makuuhuoneessani. Jumalan läsnäolo täytti sen huoneen.
Koen, että Jumala koskettaa sinua nyt.
Se on ollut sinulle niin vaikuttava hetki, -
että siinä on ollut vedet silmissä.
Joo. Pidin siinä vain kasvoista kiinni.
Sellainen hyvyys ja puhtaus virtasi.
Raamattu lupaa, että Jumalan hyvyys vetää meitä parannuksen tekoon.
Sinulla oli se prosessi alkamassa.
Minä tajuamalla tajusin, -
kun Herra oli minua kohdannut ja koskettanut, että olen uskossa.
Mietin, mitä ihmettä nyt teen, kun olen uskovainen.
Kenellekään en sitä kertonut. Silloin oli kovasti pinnalla Niilo Yli-Vainio.
"Nehän on jotain helluntailaisia ja niillä on valkoinen teltta.
Mistä minä syksyllä teltan löydän?"
Naiiveja, simppeleitä ajatuksia oli mielessä, -
mutta Herra lähti minua kuljettamaan.
Sinä syksynä kävimme Paperiliiton ohjelmaryhmän kanssa Võrussa.
Siellä oli työväentapahtuma, -
missä oli Liettuasta, Latviasta ja Virosta porukoita soittamassa.
Ne reissut olivat varsin kosteita.
Kun heräsin Georg Otsilla tai jossain muualla, -
pelkäsin, että olen hukannut sen, mitä löysin, sen kohtaamisen.
Jumala näkee, mitä olimme ennen ja mitä olemme tulevaisuudessa, -
että tulee ihan kelvollinen kaveri.
Hän piti minusta kiinni röntyilystäni huolimatta.
Muutaman kuukauden jälkeen ei tullut samanlaista kohtaamista -
mutta tein päätöksen, että tämä saa jäädä, -
ja puolestani rukoiltiin Vapiksen alttarilla.
Sitä ennen tapahtui sellainen asia.
Olin kotona uskoon tullut, mutta olin siteissä new age -asioihin.
Niistä tuli ongelma elämänkenttään ja fyysiseen olemukseeni.
Ilpoistenpiiri tuli Haminaan, Ilpoistenpiirin sisarukset.
Puhuin heidän kanssaan, ja he rukoilivat voimakkaasti puolestani.
Siinä, vaikka olin tullut uskoon kotona, -
tapahtui voimallinen, mistä ennen sanottiin -
Pyhällä Hengellä täyttyminen. Sen tietysti pitäisi olla jatkuvaa.
Sisääni virtasi kyynelkanavista, käsistä ja joka paikasta.
Sellainen kuin Kaarina rukoili puolestani ja tuntui, että halkean.
Aloin rukoilla itse, että Herra kääntää virran rukoilijaan.
Minun fysiikka ei kestänyt.
Sen jälkeen olin kuin saunasta tullut, puhdas olo.
Sitten loppuivat minussa ne ilmiöt, mitä tuli new agen kautta.
Ne päättyivät kuin seinään.
Voisimme tässä ottaa tämän new agen, -
joka on kasvanut maailmassa paljon ja myös Suomessa yhä enemmän.
Kun ihmiset ovat luopuneet uskosta Jumalaan -
tai ateistisia perheitä on yhä enemmän, -
tämä on asia, joka nyt täyttää sen tyhjiön mutta väärällä hengellä.
Ikävä kyllä se ui hiljakseen -
vähän kuin laimennettuna seurakuntiinkin.
Etenkin isoon kirkkoon, mikä on murheellista.
Se on todella järkyttävää. Ikään kuin vettä kaadettaisiin tulen päälle.
Se tuli heikkenee tällä tavalla.
Sinä sait kokea tämän valtavan, ja sen jälkeen se on ohjannut sinua.
Niin. Sanotaanko, että olen niin paksukalloinen mies, -
että Jumala on avannut silmäni -
näkemään sekä pimeyden että valkeuden puolelle.
En koskaan vakuuttele, että tämä on totta, mitä teen ja puhun.
Minun ei tarvitse rakentaa uskonelämääni -
ihmisten mielipiteille tai oletuksille, vaikka opetus on tärkeää.
Minulla on vahva kokemus myös toisen maailman läsnäolosta.
Tämä on erittäin tärkeä asia.
Koska on vain kaksi tietä, Jeesus-tie ja paholaisen tie.
Niitä ei ole enempää.
Ajattelen, että tilanne menee Suomen Siionissakin siihen, -
että ihmisten on valittava. Ei voi kulkea kahta tietä, -
muuten haarukset repeävät. On valittava toinen tai toinen.
Herra on ohjannut minua niin, että olen voinut auttaa ihmisiä, -
jotka ovat uponneet näihin asioihin.
Sinulla on erilaisia kokemuksia, mutta eräällä ystävälläsi, -
joka ei ollut uskossa ja oli päihteissä ilmeisesti usein, -
oli ihmeellinen uskoontulojuttu. - Joo. Olin siihen asti ihan varma, -
kun minulla on pikkuisen evankelistan vikaa, -
ettei kannata todistaa Jeesuksesta, jos ihminen on päissään.
Se ei mene perille eikä hän seuraavana aamuna muista mitään.
Eikä Jumalakaan voi kohdata ihmistä, joka on päissään.
Kuinka väärässä olinkaan.
Tuli eräs mies, joka tunsi minut, vaikka en muistanut häntä.
Kertoi olleensa samoissa bileissä ja seuranneensa 'uraani'.
Ei minulla mitään uraa ollut, vain muutama lehtijuttu.
Hän tervehti ja sanoi, että olemme tavanneet silloin ja silloin.
Katsoin, että aika päissään on.
Olemuksesta ja vaatetuksesta näki, että oli juonut pitkään.
Oli työpaikka mennyt ja vaimo lähtenyt.
Hän oli niin etsikossa. Sanoi: "Kerro, kerro." En tiennyt, mitä kertoa.
"Kerronko hengellisiä asioita?"
"Kerro, kerro." Hän oikein pyysi ja mankui. Puoli tuntia haastelimme.
Kuinka ollakaan, silloisen helluntaiseurakunnan saarnaaja tuli -
"sattumalta" paikalle.
Kysyin tältä kaverilta: "Haluatko, että puolestasi rukoillaan?" Hän halusi.
Sanoin saarnaajalle: "Kuule, tässä on kaveri, joka haluaa rukousta."
Saarnamieskin katsoin vähän kummissaan.
Menimme teetupabussin takaosaan -
ja tämä helluntaimies kysyi häneltä: "Oletko koskaan rukoillut?"
Mies sanoi: "Olen joskus rukoillut: Enkeli, varjele minua."
Hän sanoi, ettei nyt rukoilla enkeliä vaan Jeesusta.
Sanoi: "Laita kädet näin" ja syntisen rukouksen rukoilutti.
En nyt viitsi hypähtää tämän mikin takia, mutta kaveri hätkähti -
ja sanoi nähneensä, että joku valo tuli häneen.
Hän näki jonkun kirkkauden, valkeuden, -
ja se muutos, mikä tapahtui. Kiroileminen ja sönköttäminen loppui -
ja hän puhui ihan raittiilla terveellä tavalla.
Oli yhtä huonon näköinen kuin tullessaan, -
mutta kaikki sisäisessä maailmassa oli muuttunut.
Kaksi nuorta naista oli bussin etuosassa.
Mies meni istumaan siihen ja alkoi evankelioimaan heti.
Sanoi: "Annoin juuri äsken elämäni Jeesukselle.
Menkää tekin bussin takaosaan ja antakaa elämänne Jeesukselle."
Hänen hommansa alkoi heti, mutta tytöt hätistivät ulos: -
"Älä vanha juoppo sönkötä." Siitä alkoi hänen tiensä.
Se oli minulle opetus, että Jumala voi, vaikka ihminen on päissään.
Ei Hän kysy meidän mielipidettä. - Hänen uskonsako on jatkunut?
Jatkui, ja lähti Taivaan kotiin joku vuosi sitten.
Kyllähän näitä...
Sinä olet ollut nähtävissä, kun sinulla musiikki on ollut osa sitä.
Aluksi kerroit yhtyeestä, rokista ja muusta sellaisesta.
Missä vaiheessa musiikki muuttui? - Se muuttui heti.
Basistinahan minä olin bändeissä.
Lapin Erkki, vapaakirkollinen evankelista, -
tarvitsi säestäjän, joten ostin 12-kielisen kitaran.
Osasin auttavasti myös kitaraa soittaa.
Lähdin hänen säestäjäksi. Laulajana oli Eekin Heikki.
Kiersimme aika monissa vapaakirkollisissa -
ja helluntailaissa paikoissa.
Kortelaisen Karin kanssa perustettiin porukka, -
ja Konnakuorossa olin basistina, vaikka en vankilassa ole ollut.
Olin mukana Stigun kuolemaan asti, kaksi ja puoli vuotta.
Olet havainnoinut, kun musiikkimiehet kohtaavat paljon erilaisia ihmisiä.
Kun sinun silmät katsovat taivaalliselta näkökulmalta, -
niin miten näet nuoren polven tai omanikäiset tänä päivänä?
Näen janoisen porukan yhteiskunnan yleiskuvasta huolimatta.
Elämäni ei ole ollut uskossa ollessakaan täydellisesti onnistunutta -
mutta Herra on ohjannut.
Nyt toimin ruoka-aputoiminnassa, ja leipäkirkoissa käyn vierailuilla.
Kohtaan ihmisiä tämän yhteiskunnan köyhemmältä puolelta.
Ja nuorisosta niitä, -
jotka ovat erilaisten asioiden kanssa törmänneet seinään.
Näen kyllä janoa. Sitä on ollut, ja sitä olen saanut kylvää ja niittääkin.
Aivan. Sehän on sitä evankeliumin kenttää sinulle.
Juuri nämä ympäristöt, missä olet.
Ruokapalvelussa jonot ovat vissiin pidentyneet.
Ihmisillä on talous mennyt heikompaan suuntaan.
Monenlaisia ongelmia on ihmisillä.
Tästä on sellainen havainto.
Aloitimme vapaaehtoiset hengelliset tilaisuudet -
muutama kuukausi sitten koronan jälkeen.
Se ei ole liitettynä ruokakassin saantiin.
Jos ihmiset haluavat tulla, on puolen tunnin evankeliumitilaisuus, -
ja sitten alkaa jako. Ruokakassin saa myös tilaisuuden jälkeen.
Ensimmäisessä oli noin 15 ihmistä, ja nyt sali alkaa täyttymään.
Helposti tulee mieleen, että pitäisi pyöristellä niille ihmisille -
sitä evankeliumin tekstiä ja Sanaa, ettei se loukkaisi.
Olen huomannut ja oppinut, -
että mitä rehellisemmin puhumme raamatullista evankeliumia, -
kokonaisvaltaisesti silottelematta, niin ei ihmiset loukkaannu.
He tulevat kosketetuiksi, ja porukkaa tulee vain lisää.
Tämä on hyvin merkittävä asia. Puhut Jumalan Sanan puolesta.
Se on kirjoitettu ja siinä on voima. - Kyllä.
Olet sen, voisiko sanoa, kantapään kautta huomannut.
Pitää paikkansa.
Minkälaisia unelmia sinulla on loppuelämälle?
Miten elät Herran vaelluksessa?
Kun Kaarina rukoili siellä Ilpoisten- piirissä ja sain Hengen kasteen, -
hän oli näyssä ja ilmestyksessä ja näki elämäni vanhoille päiville asti.
Se on toteutunut kuten hän sanoi. En kaikkea siitä kerro, -
mutta hän sanoi: "Vanhalla tiellä etsit vielä, -
jos jostain löytyisi joku, joka haluaa antaa elämänsä Jeesukselle."
Minun näky ja unelma on se, että saisin vielä kylvää ja niittää.
Entistä enemmän tahdon ankkuroida ihmisten uskon Jumalan Sanaan.
Ei kenenkään mielipiteisiin vaan Jumalan Sanaan.
On mahtava kuulla, kun sanot näin. Kaikki tausta, mikä sinulla on ollut, -
mutta olet mennyt siihen, minkä ihmiset ehkä hylkäävät -
tai ottavat vain ohjeellisena. Jumalan Sana on täyttä totta.
Aamen. - Ja siinä on voima.
Ystäväsi Kari Kortelaisen kanssa olet tehnyt paljon musiikkia, -
ja hän on ollut myös vieraanani Isännän pöydässä.
Hänellä on yksi kappale, -
joka on koskettanut sinua, minua ja monia muita.
Ennen kun menemme musiikkiin, -
sinulla on vajaa kaksi minuuttia aikaa puhua katsojillemme. Ole hyvä.
Ajattelehan siellä kuvaruudun toisella puolella Jumalan Sanaa.
Mitkä olivat neljä ensimmäistä sanaa, jotka on Raamattuun kirjoitettu, -
jotka sielunvihollinen sanoi ensimmäisille ihmisille?
Neljä ensimmäistä sanaa vuosituhansien takaa ovat: -
"Onko Jumala todellakin sanonut?"
Samaa, täydellisesti samaa metodia -
sielunvihollinen käyttää tänäkin päivänä -
vesittääkseen Raamatun, Jumalan Sanan.
Laitoin kotona tähän kolme jaetta Jeesuksen, Jumalan Pojan suusta.
"Taivas ja maa katoavat, mutta minun sanani eivät koskaan katoa."
"Jos joku rakastaa minua, niin hän pitää minun sanani, -
ja minun Isäni rakastaa häntä." Pätkä Jeesuksen rukouksesta: -
"Pyhitä heidät totuudessa; sinun sanasi on totuus."
Ihminen voi laittaa nämä puntariin -
ja valita joko sielunvihollisen vesitysopin -
tai sen, mitä Jumala Poikansa kautta meille puhuu.
Siksi haluan, että jokainen uskova ankkuroi uskonsa -
entistä syvemmin Jumalan Sanaan.
Siinä on totuus ja voima, kuten veli siitä aiemmin sanoi.
Kiitos tästä hyvin, miten sanoisin, -
avoimesta, rehellisestä ja värikkäästä historiastasi -
ja kuvauksestasi siitä, mihin lopetit.
Se on se, mihin olet oman elämäsi ankkuroinut, ja mikä sen parempi.
Ole siunattu ja perhekuntasi myös. Kiitos. - Kiitos.
Luottamuksen Jeesukseen voit asettaa, -
koko elämäsi Hälle luovuttaa.
Veri Jeesuksen nyt sovituksen tuo, -
Pyhä Henki sisimmässä uutta luo.
Usko Jeesukseen on enemmän kuin mielipiteet maan -
se on enemmän kuin osaamme ajatellakaan.
Se on rakkaudella ojennettu käsi Jumalan, -
johon tarttumalla elää uskallan.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa sen tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-02030. Puhelun hinta on noin 13 euroa.
Tai voit lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitettä 8617. Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola