ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Pasi Julkunen.
Tere tulemast Pasi! - Suur tänu!
Meil on kombeks alustada külalise elu esimestest etappidest,
nii et millisesse perre ja kus kohas Soomes sa sündisid?
Ma sündisin 1967. aastal Helsingis.
Mu vanemad elasid Helsingis,
aga me kolisime 1968. aastal Helsingist välja, maapiirkonda.
Praegu on see Vantaa
ja sellest ajast peale olengi elanud Vantaal.
Kodu kohta nii palju, et see oli tavaline luterlaste kodu,
kus usuteemad polnud väga päevakorral.
Mind küll ristiti lapsena, aga sinna ka kõik usuga seonduv jäi.
Nii et usuteemad polnud tookord kuidagi pildis.
Kuigi elasid pealinna piirkonnas, ulatuvad su juured siiski Savosse.
Jah, õige.
Olen kogu oma eluaja elanud pealinna piirkonnas.
Lapsena viisid vanemad mind nelipühi koguduse pühapäevakooli.
Isa tutvus ühe usklikuga, kes kuulus nelipühi kogudusse.
Sealt sai ta ka idee viia lapsed - mind ja mu õde, pühapäevakooli,
nii et seal me siis käisime.
Seal kuulsime Jeesusest
ja sellest, kuidas Jeesus armastab kõiki inimesi;
kuidas Ta soovib meile, inimestele, head.
Kui ma natuke vanemaks sain,
viisid vanemad mind ühte kodusesse päevahoidu,
mille isa ja ema rääkisid mulle Jeesusest,
kellest olin ka pühapäevakoolis kuulnud.
Kogesin soojust ja Jumala armastust, mis voolas nende kaudu.
Väikese lapsena puudutas see mind väga sügavalt
ja ma kogesin, kuidas mu südamesse külvati üks seeme,
mis oli tore.
Täna sa tead, et pühapäevakoolid ja kõik muu, mida tollal kogesid,
oli Jumala juhtimine
pääsemaks sellisesse kodusesse päevahoidu,
mille juhid olid usklikud.
See on olnud sinu jaoks kõige järgneva juur.
Jah, nii võib öelda küll.
See on olnud selline juur, mis on mind kandnud
ja millest ka elu hakkas minema ülesmäge.
Tõsi, mul oli tavapärane lapsepõlv, mil ma polnud veel usklik,
aga see on siiski olnud selline kandev faktor mu elus.
See seeme hakkas idanema ja kasvama,
nii et sain 15-aastaselt usklikuks, andes oma elu Jeesusele,
mis oli võrratu lugu.
Põhikooli ajal ümbritsesid sind mitmesugused väärtused.
Langesid koolis ka tõsise tagakiusu ohvriks,
mis oli kindlasti segavaks faktoriks su elus.
Jah. See oli 5. ja 6. klassis, kui mind koolis kiusati.
Olin hea õpilane ja pisut nohik, mistõttu eristusin teistest veidi.
Nii olin osadele kui pinnuks silmas.
Mul oli mitu kiusajat,
kellest peamine käis vaid aegajalt koolis,
elades halba elu.
Ta tarbis ka uimasteid ega elanud kodus,
nii et ta elu polnud kõige parem.
Üsna mitmed mu saatekülalised on kogenud koolikiusamist.
Kuidas sa nägid - kas mõnda teist õpilast ka kiusati?
Ma ei pannud väga tähele,
sest fookus oli siiski mu enda kiusamise peal,
kuna olin ise kiusuobjekt.
Ma ei jälginud ma väga palju, kuidas teisi koheldi.
Mingil määral seda kiusamist oli. Ka teiste puhul.
Kuna see oli sinu puhul ebaõiglane, siis kas see mõjutas ka selliselt,
et sinust endast sai ka hiljem koolikiusaja?
Muidugi mõjutas.
Ma ei tea, kust ma selle impulsi sain,
et aga hakkasin ka väiksemaid ja nõrgemaid kiusama.
See oli tõeliselt rumal.
Selles asjas ei tahaks küll mingil juhul süüdi jääda!
Samas mõtlen, et see on selle tagajärg,
et meid ümbritsevas keskkonnas on palju mõjutavaid tegureid
ja ka vaimuvägesid, mis meid selliselt mõjutavad.
Nii on.
Ühtlasi ka see, et kui oled ise olnud kiusatav,
siis tahad seda ka ise jätkata
ja kellelegi teisele selle eest kätte maksta,
viies sellega seda halba edasi.
See aga on eriti kahetsusväärne, kui sellistes asjades süüdi jääd.
Kas tänapäevases sõjaväes ja garnisonides
toimuvad samasugused asjad nagu olid minu ajal, 1960'ndatel?
Siis esines ka kiusamist.
See läks kogu aeg edasi,
kui järgmine kutse või vanuseklass peale tuli.
Siis kiusati ka neid.
Inimestes on selline iseloom,
kes arvavad endid olevat teistest tugevamad,
siis nad kasutavad seda ära.
See on tõsi.
Nii peaks mõtlema sellele, kuidas sa tahad, et sind koheldaks
ja siis kohtlema teisi samamoodi, neile mitte liiga tehes.
Olles kogenud ise ebaõiglust,
on ülimalt oluline, et see jada koheselt katkestataks
ja seda halba tegevust ei tehtaks edasi.
Et seda halba, mis su sees on, ei antaks edasi.
See on halb asi.
Jeesus ütles: "Uue käsu ma annan teile.
Armastage üksteist nii nagu iseennastki!"
Jeesus nägi, et see on väga tähtis käsk.
Jah. See võtab evangeeliumi kokku, kus sellest räägitakse.
Saades osa Jumala armastusest,
peame seda armastust ka edasi jagama.
Kohtlema teisi armastusega, heakskiitvalt, austavalt ja väärikalt,
nii, et teistel oleks hea olla.
Rääkisime hetkel su kooliajast, mil sa polnud veel usklik.
Siis aga saabus hetk, mil su elus muutus.
Räägi meile sellest.
See oli võimas hetk.
Mäletan seda väga hästi.
Mu isa oli palvetamas.
Ta sai veidi varem usklikuks ehk 1,5 aastat enne mind.
Nägin seda muutust, mis mu isas toimus.
Tal oli kombeks kutsuda oma sõpru me koju,
kus nad palvetasid koos.
Tollelgi korral kuulsin, kuidas isa palvetas koos sõbraga
ja siis ta sõber küsis: "Pasi, kas tahaksid saada usklikuks?"
Vastasin jaatavalt.
Sellest ajast hakkas mu elu muutuma.
Sündisin sel hetkel uuesti ja sain usklikuks.
Sain anda ka andeks oma kiusajale,
millest algas ka mu tervenemine.
Kogesin, kuidas mu sees tehti tööd,
kui andsin Jumalale oma elus ruumi ja Ta hakkas mind muutma.
Ta tegi minust teistsuguse inimese, võrreldes sellega, mis ma varem olin.
See oli võimas, mida Jumal tegi.
Kuidas seda su peres, koolis ja sõprade ringis märgati?
Sa polnud ju enam selline nagu sa enne olid.
Jah. Täitsa õige. Ma muutusin.
Mul oli mõni hea sõber, kellele rääkisin, et sain usklikuks.
Ütlesin neile, et see on tore asi
ja miski, millest tasub kinni haarata.
Jumal ja Jeesus armastavad meid kõiki.
Jeesus suri me kõikide eest,
et meil oleks võimalus saada taevasse Isa juurde.
Jeesus ütles: "Mina olen tee, tõde ja elu.
Keegi ei pääse Isa juurde muidu, kui ainult minu kaudu."
Jeesus pole üks variant paljude seas, vaid Ta on üks ja ainuke tee.
Isa juurde taevasse viib ainult üks tee
ja selleks on Jeesus.
See on see võtmeasi.
Kui vaid suudaks inimesed sellest arusaamiseni viia.
Räägime veel su elust.
Millal sa sõjaväes käisid?
Ja ka su tööelust. Kus sa töötasid?
Käisin tsiviilteenistuses 1987. a.
Olin Helsingis Vantaa lennuvälja tuletõrjes.
See oli aeg, kui teenistus kestis 12 kuud.
See oli teatud mõttes ohverdamine.
Kogesin, et ma ei pea relva kätte võtma.
See oli südametunnistuse küsimus.
Tol ajal kutsuti mind ka ülekuulamistele,
et mis põhjustel lähen tsiviilteenistusse?
Sinna niisama ei saanud.
Ikka küsiti palju, mis põhjustel ma sõjaväkke ei lähe?
Põhjendasin siis, et olen usklik ja ei taha relva kätte võtta,
vaid teenida Soome riiki teisel moel.
Läksid sa peale teenistust tööle või mida sa tegema hakkasid?
Tsiviilteenistus oli selle poolest hea aeg,
et ma valmistusin sisseastumiseksamiteks.
Tuletõrjes on selline töö, et seal on palju vaba aega.
Kui tuleb häire, peab olema valmis kohe minema.
Kuid mul oli seal ka aega valmistuda sisseastumiseksamiteks.
Valmistusin sisse astumiseks õigusteaduskonda,
saadeski sisse Helsingi Ülikooli õigusteaduskonda.
Alustasin seal õpinguid 1988. a. ja lõpetasin 1994. a.
Ehk oled rahvakeeles jurist. - Jah.
Sul tööelus on olnud mitmeid perioode,
kuid kus sa praegu töötad?
Ma töötan hetkel riigiametnikuna Täitevametis.
Olen hetkel Täitevametis ülemkontrolör.
See on see, mida ma hetkel teen.
Meie vaatajatestki teavad paljud,
et nende hulk, kellelt tuleb hüvitist välja mõista,
on viimasel ajal kasvanud.
Või kuidas sellega on?
Kahjuks on see nii.
Väga paljudel on tänapäeval majanduslikud probleemid.
Paljud on ka maksuhäirete registris.
Igapäevaste kuludega ei saada enam hakkama -
kulud, laenud jne.
Ühtlasi on ka majandust kokku poole tõmmatud.
Inimesed on võtnud mitmeid laene. Lisaks on neil krediitkaartide võlad.
Kui elus peaks tulema mingi katastroof,
töötuks jäämine, haigus või juhtub mõni muu kurb sündmus,
siis inimeste majanduslik olukord pole selline,
et võlgadest välja tulla.
Mäletan ma õigesti,
et sellise "märkega" inimesi on umbes 300 000-400 000?
On see sellises suurusjärgus? - Jah on.
Ja see hulk on kasvanud? - On küll.
Juurde on tulnud ka väga kõrge intressiga kiirlaenud,
mis viivad hoopis halvemasse suunda.
Just. Nii ei peaks kunagi tegema,
et kui on raske olukord ja on palju võlgu,
et siis võetakse lisalaenu kustutamaks vanu võlgu.
Selle "karusselli" peaks kuidagimoodi pidama saama,
et neis olukordades mitte kokku variseda.
Kontrollides uskliku mehena kõiki neid olukordi,
puutud ju ka kokku nö ligimestega.
Kuidas oled leidnud omas töös rahu ja tasakaalu
kellegi pere pärast muretsedes, kus asjad on väga halvasti?
Tunnen selles ametis olles tõesti, et olen kui Jumala teenija
ja nii püüan ka teha seda tööd võimalikult hästi.
Ma teen seda tööd kui Jumalale ja Jumala jaoks.
Kogen, et kui keegi peab seda tööd tegema,
siis mina olengi see isik, kes nende inimestega kokku puutub.
Tahan puutuda nendega kokku inimesena
ja olla sõbralik nende suhtes.
Ma tahan neid aidata ja anda nõu,
kuidas edasi minna ja sellest olukorrast välja tulla.
Tänapäeval on palju abinõusid, kuidas võlgadest vabaks saada.
On võlgade ümberkujundamine.
On ka võimalus saada tagatisfondide kaudu tagatisi
ja saada seda kaudu kõik võlad ära makstud.
On palju abinõusid, kuidas võlgadest vabaks saada.
See on tore, et sa niimoodi teed ja mõtled.
Oled kindlasti mitmeid kordi mõelnud,
kuidas kõiki inimesi võlgadest vabastada.
Aga kui see liigub vastupidises suunas,
siis see paneb inimesed proovile.
Just.
Vahel mõtlen isegi,
kuidas ma saaksin seda inimest aidata?
Eriti alguses, kui asjad tunduvad olevat halvad.
Abinõud asjasse sekkumiseks ja aitamiseks on suht piiratud.
Sa ise ja su naine kindlasti palvetate ka selle eest,
et Jumal näeks ja aitaks selles vallas.
Jumal muidugi tahabki aidata, aga meid on kutsutud ka palvetama.
Jah. Palve on äärmiselt tähtis, olles tähtis osa ka mu enda elus.
Iga mu päev algab palvega: "Jumal, kuidas Sa juhid tänast päeva?
Jumal, juhi mind ja anna mulle juhised,
et oskaksin kohelda oma kliente inimlikult, asjalikult ja sõbralikult."
Palun, et Ta annaks õiged juhised.
Palvetan ka oma klientide eest, et nad omad asjad korda saaksid.
Tähtis on ka lootust edasi anda.
Võlgu jäämine pole veel maailma lõpp.
Sellest on võimalik välja tulla ja sellest üle saada.
Nagu ennist öeldud - hea abinõu on võlgade ümberkujundamine
ja mitmed teisedki võimalused.
Üks asi, mida hingevaenlane tahab selles olukorras inimeses tekitada,
on häbitunne.
"Olen varatu ja oma asju halvasti ajanud."
Sealt see häbitunne tulebki.
Mida sa ütleksid inimesele,
kes on sellises olukorras ja tunneb selle pärast häbi?
Häbitunne on hingevaenlase kõne.
Hingevaenlasele ei tohiks anda jalatäitki maad.
Me ei peaks kuulama, mida saatan me südamesse sosistab.
Palugem Jumalat andeks,
kui oleme võlgu võttes valesti käitunud
või veelgi enam - pattu teinud, jättes oma võlad maksmata.
Palugem Jumalalt andeks, sellisesse olukorda sattumise pärast.
See on ülimalt oluline.
Mõtlen ka sellele, et kõik algab sellest,
et meil on Püha Vaimu kaudu ühendus Jumalaga.
Temal on kõik võim ja vägi nii taevas kui ka maa peal.
Jah, aamen. See on tähtis.
Nagu olen aru saanud,
siis sul on igapäevatöö kõrval veel ka see töö,
kuidas rääkida evangeeliumi
ja kuulutada inimestele evangeeliumi selliselt,
et ükski neist ei läheks hukka.
Räägi sellest me vaatajatele.
Alustame väikestest asjadest.
Apostlite tegude 1:8 öeldakse, et Jeesus annab meile väe,
et saaksime olla Tema tunnistajad
ja seda alates Jeruusalemmast, Juudeast ja Samaariast,
kuni maailma äärteni välja.
Tunnistamine on tähtis asi.
Meid kõiki pole kutsutud olema
suured Jumala Sõna kuulutajad või evangelistid,
aga me kõik saame tunnistada Jeesusest.
Saame rääkida Temast igapäevaelus -
seal, kus me inimestega kokku puutume.
Mõtlen sellele, et misjonipõld algab sealt, kus avan oma välisukse.
Seal ongi mu misjonipõld.
Võin naabritega sõbralikult vestelda ja rääkida neile Jeesusest.
Võin teha seda kõigi inimestega, kellega kokku puutun.
Kui tuleb sobiv olukord, siis avan oma suu ja räägin Jeesusest:
"Jeesus armastab sind ja tahab sind päästa.
Jeesus soovib su ellu head."
See ongi kogu asja iva, et hakkaksime tegutsema.
Soomlastel on kombeks olla vait. Ka siis, kui on võimalus rääkida.
Me ei räägi elu tähtsatest asjadest.
Paljud arvavad, et usuasjad on eraasjad.
Paljud ütlevad ka mulle:
"Miks sa räägid neist asjadest? Mul on kõik hästi.
Mind ei huvita need asjad."
Kuid sellest ei tohi heituda ja saab räägin järgmisele inimesele.
Kõigele sellele see taandubki.
Nähes sellises töös sadu inimesi, õpib ka ära tundma,
kuidas olla kreeklasele kreeklane ja juudi jaoks juut.
Jah. Selles loos tulebki muganduda,
sest kõigile ei saagi rääkida ühtemoodi Jeesusest.
Seda sõnumit peaks mugandama
vastavalt vastuvõtjale, kellega sa räägid
ja kellega koos aega veedad.
Pauluski mugandas oma sõnumit.
Saan aru, et su naine on sulle neis asjades koostööpartneriks?
Jah, me toimetame koos.
Teeme koos neid misjonireise, mida oleme teinud.
Oleme teinud neid reise mitmele erimaale.
Mehhikosse, Brasiiliasse
ja järgmisel suvel läheme Ugandasse, Kampalasse.
Seda on väga tore näha,
kui abielupaar teeb koos evangeelset tööd.
Lisaks veel ilmalikku tööd.
Teiegi näete, et see koostöö on väga tähtis. - Just.
See on hea eeskuju kogu te perele ja suguvõsale. - Jah.
Mu naine on tõesti kaasas.
Meil koguduses toimub ka vahel selliseid avatud üritusi kõigile.
Reedeti on meil misjoniõhtu, kus meil on ka grill kaasas
ja me pakume grillvorsti ning kuumi jooke,
jagades möödakäijatele evangeeliumi.
Kui naist just kohal pole,
siis ta alati palvetab nii meie kui minu eest.
See tugi, mida mu naine mulle iga kord annab, on väga tähtis.
Enne sulle vaba sõna andmist küsin veel:
kas on mõnda sellist asja,
mida tahaksid misjonitöös liikumisest esile tõsta?
Kas siis usuletulek või mõni muu asi, mis on sulle eriti meelde jäänud?
Viimasel Uganda reisil julgustasin kogudusi tegutsema,
evangeliseerima ja levitama Jumala Sõna.
Külvama seda seemet.
Jumala Sõna ütleb, et see on seeme.
Teen seal seda tööd ja aitan kohalikke.
Viimasel reisil oli ka Arto Boa ja Soomest üks väike meeskond.
Tegime koos seda tööd, käies erinevates kogudustes.
Kuulutasime evangeeliumi, jutlustasime ja rääkisime Jeesusest.
Nüüd aga on vaba sõna aeg ja sul on 1,5 minutit aega
öelda vaatajatele, mida Püha Vaim sulle annab.
On olemas üks Piibli kirjakoht - Markuse 16:15-16, kus öeldakse:
"Minge kõike maailma
ja kuulutage evangeelimi kõigele loodule!
Kes usub ja saab ristitud, see pääseb. Kes ei usu, see mõistetakse hukka."
See on Jumala Sõna.
Jeesus andis meile käsu hakata tegutsema.
Jeesus ütles meile üsna selgelt,
mistõttu meil pole enam vaja mingit erikäsku oodata.
Roheline tuli põleb - nüüd on aeg hakata tegutsema.
Nüüd on aeg kuulutada evangeeliumi ja rääkida inimestele Jeesusest.
Me ei hakka tegutsema mitte ainult Soomes,
vaid lähme ka mujale maailma rääkima Jeesusest.
Seda ka misjonireisidel.
Ja kui ise ei lähegi kaasa, võime palvetada siiski.
Võime julgustada neid, kes lähevad.
Aamen.
Aitäh Pasi Julkunen nende üleskutsete eest!
See saade näitab, kuidas Jeesus, olles tulnud sinu ja su pere ellu,
on mõjutanud ja mõjutab ka edaspidi.
Kuidas see mõjutab
Jumala ülitähtsa misjonikäsu täitmises.
Jumal õnnistagu teie reise, kuhu iganes te ka ei lähe
ja ka kõiges muus!
Aitäh!
Soovides toetada Eesti TV7 tööd, helistage 900 1770 (kõne hind 10).
Võite annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa