Tervetuloa Isännän pöydässä -ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraanani tänään on Toma Flyktig. Tervetuloa. - Kiitos.
Sinä kuulut Evankeliumi kaikille ry:hyn.
Evankelistan tehtävissä toimit siellä.
Palaamme ohjelman loppuosassa siihen, -
mitä se käytännössä tarkoittaa.
Vailla kiviä ja kuoppia sinun elämäsi ei ole lähtenyt liikkeelle.
Voi sanoa, että ihmettelen, -
että olet siinä tehtävässä, mihin Jumala on tarkoittanut.
Tuskin kukaan olisi voinut -
ennustaa mitään tällaista, kun olit 15―20-vuotias.
Ei varmasti.
Jos lähimmille ihmisille olisi mennyt sanomaan: -
"Tuosta kaverista tulee kansainvälinen evankelista," -
he olisivat todennäköisesti nauraneet: "Hullu."
Kerrotko vähän, missä synnyit ja minkälaiseen kotiin, -
ja mitä vaiheita haluat siitä tuoda esiin? Ole hyvä.
Olen syntynyt työläisperheeseen Porissa.
Ajattelin silloin, että on ihan normaalia, -
että alkoholia käytetään paljon.
Sillä asuinalueella oli paljon ihmisiä, jotka toimivat niin.
Ajattelin, että näin ihmiset elävät. Tämmöiseen perheeseen sain syntyä.
Siitä ammensin, mikä oli meidän arki.
Oliko niin, että olit noin 3-vuotias, kun tapahtui avioero? - Joo.
Minun biologisen isän alkoholinkäyttö -
aiheutti loppujen lopuksi vanhempien eron.
Siitä vaiheesta sinä et voi muistaa mitään. - En oikeastaan.
Muistot tulevat äidin kautta saaduista tiedoista.
Aivan ongelmaton ei ollut äitisi seuraavakaan avioliitto.
Siinä oli myös samoja juttuja.
Oli samankaltaisuutta paljon.
Ehkä semmoinen -
roolimalli tuli edelleen alkoholinkäytöstä itselle.
Oliko niin, että vanhempiesi vanhemmilla -
ja kukaties useammalla sukupolvella oli alkoholiongelmia?
Äidin puolelta niitä on ollut pitkään.
En hirveän pitkälle tiedä, mutta isovanhempiin saakka ainakin -
on alkoholiongelmia ollut enemmän ja vähemmän.
Isäpuolen puolella oli muita ongelmia, -
mitä ratkaistiin alkoholilla.
Pysähdytään pikkuisen siihen, että tällaisia samanlaisia perheitä -
on tänä päivänäkin valtava määrä.
Mihin yhteiskunnan pitäisi panostaa, että näiden määrä olisi pienempi?
Minä jotenkin ajattelen, -
että yhteiskunnan tulisi paljon panostaa perheisiin -
ja siihen, että saisimme hyvinvointia perheisiin.
Alkoholi itsessään ei ole ongelma. Se on aina oire jostakin.
Se on sitä huonovointisuutta, mitä meillä on tänä päivänä.
Jos meidän kansanedustajat pyrkivät saamaan lisää päihteitä käytettäviksi, -
kannabista muun muassa, niin ei se ainakaan hyvään suuntaan johda.
Kyllä. Ja kuitenkin perhe on solu yhteiskunnassa.
Jos perheet voivat hyvin, yhteiskunta voi hyvin. - Kyllä.
Jos Jumala ei saa perheissä roolia, niin ei saa yhteiskunnassakaan.
Kyllä. - Se vaan on näin.
Mennään vielä sinun nuoruuteen.
Menit jossain vaiheessa itse avioon. - Kyllä.
Olin 20-vuotias, kun menin ensimmäisen kerran avioliitoon.
Jo sitä ennen -
sinulle tuli alkoholin liikakäyttöä, kun mallit olivat sellaiset.
Sinulla oli henkilö, tai kaverisi isä.
Oliko se isä vai tuttava?
Isä. Siitä on itselle jäänyt lämmin muisto.
Olimme kaverin kotona. Kaverin isä oli vasta tullut uskoon.
Hän sanoi meille... Olimme aika villejä poikia molemmat.
Hän sanoi: "Nyt pojat mennään istumaan pöydän viereen -
ja annatte elämänne Jeesukselle." Näin toimittiin.
Se oli ensimmäinen kerta, kun pelastusrukouksen rukoilin.
Kyllä se muutti elämää silloinkin. Tuli niitä asioita elämään.
Itse asiassa siitä meni muutama päivä eteenpäin, -
ja Jumala paransi minulta epilepsian.
Jumala näytti hyvyyttään. - Kyllä.
Ympäristö ja muut olosuhteet veivät vähän samalle tielle kuin isäsikin.
Käytkö sitä lyhyesti läpi? Millainen se vaihe oli?
Se oli sellaista, että oli kavereita, jotka kävivät baareissa.
Nuorena poikana halusin mennä isojen poikien mukaan.
Sitä kautta alkoholi tuli voimakkaasti mukaan elämään.
Ehkä myös se, että isäpuoli käytti alkoholia ja sitä oli kotona.
Sitä oli tavallaan saatavilla. Sitä kautta sitä tuli käytettyä paljon.
Sitten menit jossain vaiheessa avioon.
Joo. Siinä minä ymmärsin...
Kun siinä oli toinen ihminen, se rajasi vähän alkoholinkäyttöä.
Korvasin sen kätevästi työllä.
Olin jatkuvasti töissä. - Sitten tuli lyhyt toinen avioliitto?
Joo. Se sitten päättyi.
Lapsiakin tuli? - Kaksi lasta. He ovat jo aikuisia.
Mennään siihen vaiheeseen, -
kun tämän hengellisen isän poika otti yhteyttä sinuun.
Tämä on mielenkiintoinen tarina.
Olin ehtinyt omalla juomisellani saamaan tilanteen siihen, -
että minulla oli putkikassi, missä oli kaikki minun omaisuus.
Elin vanhempieni mökillä.
Tämä samainen kaveri soitti ja sanoi: -
"Kuinka tyhmä olet, kun et käänny Jeesuksen puoleen?
Katso omaa elämääsi."
Suutuin niin, että löin luurin kiinni ja sanoin: "Nyt on kyllä jutut."
Mutta Jumala otti kiinni siitä tilanteesta.
Illalla ennen nukkumaan menoa sanoin Jeesukselle: -
"Jos olet oikeasti olemassa, ilmesty minun elämään.
Tule elämääni. Annan elämäni. En jaksa tätä. Elämäni on hirveää."
Aamulla, kun heräsin, ikkuna oli jäänyt vähän raolleen.
Sieltä kuului linnunlaulua ja aurinko paistoi lämpimästi siihen petille.
Ahdistus ja kaikki krapulat oli poissa.
Se tunne, se rakkauden tunne, mikä minulla oli.
Mietin, mitä minulle on tapahtunut.
Soitin innoissani kaverille: "Tiedätkö? Olen tullut uskoon."
Tästä alkoi tosi isot muutokset elämässäni.
Näit siinä toisen kerran Herran hyvyyden.
Ensimmäinen oli se epilepsia.
Tässä vaiheessa sinulle tuli vielä paljon laajempaa, mikä vaikutti.
Useinhan sielunvihollinen yrittää kuitenkin vielä iskeä, -
koska ei se luovuta. Miten torjuit nämä iskut?
Sielunvihollinen yritti vanhempieni kautta alkuvaiheessa tökkiä.
Oli hienoa, kun äitini kysyi, -
onko tämä uskoontulo joku metku.
Hän sanoi: "Jumalan kanssa ei pelleillä. Nyt menet liian pitkälle."
Mutta äiti näki sen valtavan muutoksen, mikä elämässäni tapahtui.
Kun omaisuutesi oli muovipussi täynnä vaatteita, -
niin huomasit, voisi sanoa, kolmannen hyvyyden, -
jonka Jumala näytti. Sinulle tarjottiin asuntoa. Käytkö sitä läpi?
Joo. Minun uskoontulokokemuksesta meni pari viikkoa.
Sosiaalityöntekijä soitti ja tarjosi asuntoa.
Kysyi, haluanko muuttaa tämmöiseen asuntoon. Totta kai halusin.
Hän sanoi: "Tarvitseeko lähettää muuttokuormaa?"
Sanoin, että saan kassini vietyä itse. Ei tarvitse muuttokuormaa.
Kun olin mennyt siihen asuntoon, -
meni muutama päivä ja työvoimatoimistosta soitettiin.
Kysyttiin, haluanko lähteä Raumalle töihin.
Meistä jokainen tietää, kuinka usein työvoimatoimistosta soitellaan.
Sieltä soitettiin, ja lupasin: "Totta kai voin mennä."
Mutta ymmärsin, ettei minulla ole autoa.
Sinne on pitkä matka, 50 kilometriä matkaa.
Siinä kävi niin, että naapurini sanoi muuttavansa pois -
ja kysyi, haluanko auton.
Sanoin, ettei minulla ole rahaa ostaa autoa.
Hän sanoi: "Ei tarvitse ostaa."
Pisti avaimet käteeni ja antoi luovutustodistuksen.
"Mene rekisteröimään se omiin nimiisi."
Siinä jo näit, että todellakin Jumala on hyvä.
Kyllä. Jumala alkoi rakentamaan elämääni, -
kun tiesi, ettei minusta siihen ollut.
Sinun hengellinen kasvu lähti etenemään ja nousemaan.
Mitä tapahtui sen jälkeen, kun olit työssä -
ja millaista oli olla työssä uskovainen?
Se oli tosi hienoa. Menin joku päivä töihin -
ja työkaverini katsoi, kun pidin ristiä näkyvillä, -
ja sanoi: "Miksi pidät tuollaista ristiä kaulassa?"
Sanoin: "Sen takia, kun uskon Jeesukseen."
Sitten hän kysyi: "Mitä se Jeesus tuo sinulle semmoista, -
mitä minulla ei ole?"
Sanoin: "Jos tietäisit, mistä Jeesus on minut tähän tuonut, et kysyisi."
Sain todistaa työkaverille uskosta.
Oliko se sinun ensimmäinen suuri todistus?
Oli ja se tuntui niin hyvältä, kun sain kertoa omaa tarinaa.
Sinun työelämä eteni tietysti ihan hyvin, -
mutta kuitenkin nämä hengelliset asiat tulivat sydämellesi.
Että voinko minäkin palvella? - Joo.
Siitä saan kiittää isolta osin Kokkosen Veikkoa, -
Porin helluntaiseurakunnan silloista johtavaa pastoria.
Hän on ollut minulle sellainen hahmo siellä, -
että kun on tullut ongelmia, olen mennyt Veikolle juttelemaan.
Veikko on rauhoittanut: -
"Katsotaan rauhallisesti, mitä elämä tuo tullessaan."
Veikko johdatti minut -
Porin helluntaiseurakunnan järjestyksenvalvojaksi.
Se oli ehkä elämäni suurin juttu, mitä oli tapahtunut.
Sain olla Jumalan seurakunnan järjestyksenvalvoja.
Jotkut muut, eivät ehkä poliisit, olivat antaneet järjestystä sinulle aiemmin, -
ja sinä tulit toiselle puolelle. Olit juhannuskonferenssissakin.
Kyllä. Se konferenssikokemus oli itselle sellainen, että ihmettelin.
Ei minulla ollut mitään kokemusta, mitä uskovaiset tekevät.
Se oli ihan mahtavaa nähdä. Siellä tapahtui itselle asioita.
Jumala piti sielläkin huolen.
Mikä oli se tie siitä hetkestä, että sinusta on tullut evankelista?
Jälleen Kokkosen Veikko nousee siinä rooliin.
Porissa järjestettiin silloin lähiötilaisuuksia.
Vietiin ruokakasseja ihmisille ja samalla julistettiin evankeliumia.
Pääsin siihen työhön mukaan -
ja lopulta sain olla siitä työstä vastaavana -
Porin helluntaiseurakunnalla.
Sitä kautta opin ymmärtämään, että tämä on minun juttu.
Tätä haluan tehdä.
Evankeliumin julistus on niin sydämessä, -
ja jotenkin yhteys on siinä vahva.
Missä vaiheessa sinun nykyinen avioliitto syntyi?
Nykyinen avioliitto...
Olemme kolme vuotta olleet naimisissa.
Perhe asuu Harjavallassa, ja itse opiskelen Tampereella.
Sinä vielä kouluttaudut, mutta olet kyllä jo lähtenyt töihin, -
ei ainoastaan Suomessa vaan myös ulkomailla.
Miten se lähti liikenteeseen?
Semmoinen kaveri, Mäkipään Seppo, otti siipiensä suojaan, -
ja sain lähteä Venäjälle julistamaan evankeliumia Sepon kanssa.
Se oli itselle hyvin opettavaista.
Sepon kautta tutustuin -
Samuel Bashir -nimiseen evankelistaan Pakistanista.
Jumala johdatti melko ihmeellistenkin asioiden kautta Pakistaniin -
julistamaan evankeliumia.
Tässä vaiheessa kysyn sinulta, kun ennen ohjelmaa keskustelimme, -
että sinä joudut puhumaan myös englantia.
Milloin ja miten tämän kielen opit?
Tämä on jännä homma. Minulla oli lapsuudenkaveri Englannista.
Hän osasi tosi huonosti suomea.
Ajattelin, että minun täytyy opetella englantia. En kauheasti osannut, -
mutta jutellessa englanninkielentaito karttui.
Sillä opilla mennään tänäkin päivänä.
Mainitsit sanan Pakistan.
Millä tavalla se tuli?
Kerro, mitä tapahtui, kun olit lähetystyössä Pakistanissa.
Ensimmäinen Pakistanin-reissu oli Samuel Bashirin kanssa.
Se oli ehkä elämäni.... En tiedä.
Kun luottaa Jumalaan, niin jotenkin pelko katoaa.
Me kiersimme moottoripyörillä Pakistanin katuja.
En tiedä, uskaltaisinko järjellisesti sellaista oikeasti tehdä.
Hurjaa touhua.
Siellä sain kiertää pieniä seurakuntia ja olla julistamassa.
Siellä Jumala näytti ensimmäisen kerran, -
että se homma on minua varten.
Rukoilin pienen vauvan puolesta, joka oli menossa sydänleikkaukseen.
Se vauva parani. Ei tarvinnut mennä leikkaukseen.
Toisen kerran menin Pakistaniin Arto Boan kanssa.
Arto kyseli vähän, millaisia tilaisuuksia siellä on.
Sanoin, että tilaisuudet ovat järjettömän isoja.
Vähän Arto oli skeptisellä mielellä, mutta näytin sieltä kuvia.
Saimme parhaimmillaan julistaa siellä isoimmassa tilaisuudessa -
20 000 ihmiselle evankeliumia.
Siitä huolimatta minulle jäi vähän sellainen olo, -
että onkohan tämä minua varten. Ehkä vihollinen vähän kutkutteli.
Menimme yhteen tilaisuuteen, ja se oli tosi vaikea tilaisuus.
Yksi nainen piti siellä koko ajan meteliä.
Ajattelin, ettei tämä ole oikein.
"Jos, Jumala, Sinä haluat, että olen täällä, ei tämä voi olla tällaista."
Tilaisuuden jälkeen mies tuli pyytämään, -
että tulisin rukoilemaan erään naisen puolesta.
Sanoi, että hän on yli 20 vuotta ollut rampana.
Laskin käden naisen päälle ja käskin sairauden lähteä.
Kun mitään ei tapahtunut, tuli valtava pettymyksen tunne.
Ajattelin, ettei tämä ole totta. Jumala ei ole minun kanssa täällä.
Nousin pois siitä ja astuin muutaman askeleen.
Meidän yhteistyöpastori, Hamid Rass, koputti olkapäähäni -
ja sanoi: "Käännypä ympäri." Nainen seisoi minun vieressä.
Ajattelin, että mitä täällä tapahtuu. Ihmettelin sitä.
Jumalan osoittama voima ei loppunut siihen.
Sieltä tuli nainen, joka oli pitänyt hirveää meteliä koko tilaisuuden ajan.
Naisen aviomies sanoi: "Nainen on pahojen henkien riivaama.
Voitko rukoilla hänen puolestaan?"
Sen verran tein, että ehdin nostaa käden ylös -
ja sanoa: "In the name of Jesus."
Siinä vaiheessa se nainen kaatui selälleen lattialle täysin elottomana.
Ajattelin: "No niin. Nyt se nainen vielä kuolee siihen. Ei kerta kaikkiaan."
Yksi miehistä haki lasillisen vettä ja herätti naisen vedellä.
Nainen nousi täysin rauhallisena.
Ja terveenä? - Kyllä. Pahat henget olivat poistuneet.
Haluan puhua näistä asioista, -
koska kyse on Jeesuksesta, ei meistä. - Kyllä.
Olen ollut pitkään sitä mieltä, että meidän tulee kertoa Herran teoista.
Tämä Pakistan on, voi sanoa, täysin muslimimaa. - Kyllä, täysin.
Muslimiusko on vihamielinen vääräuskoisille, eli kaikille muille.
Uskon, että Pakistanissakin, kun vastaavia esimerkkejä on paljon, -
he haluavat ottaa Jeesuksen elämäänsä.
Onko sinulla muita esimerkkejä? - Se on niin, -
että monet ovat kääntyneet islamista kristinuskoon.
Kun saa julistettua muslimille Jeesuksesta -
ja hän ottaa Jeesuksen vastaan, muutos on käsittämätön.
Ihmisen ulkokuori muuttuu.
Ei nyt kasva uusia elimiä, mutta se keveys näkyy.
Se kirkkaus näkyy.
Kyllä ilo näkyy ihmisestä. Siinähän tulee iloa, rauhaa ja vaikka mitä.
Se on hienoa, että kun ihmisiä kääntyy uskoon, -
niin seurakunta pitää heistä huolen.
Siksi on helppo julistaa evankeliumia heille.
Oletko menossa Pakistaniin lähiaikoina?
Tarkoitus on syksyllä mennä.
Meidän on tarkoitus toisen yhteistyöpastorin kanssa -
aloittaa seurakunnan istutustyö.
Meillä on muutamia yhteistyökuvioita meneillään.
Siinä varmasti tarvitaan rukousta ja sitä kautta viisautta.
Tiedämme, että ihan vastakkainen usko on tämä islaminusko, -
joka on meidän mielestä se väärä usko.
Tämä jännitehän on aina olemassa, kun on vieraalla maaperällä.
Onko ollut läheltä piti -tilanteita?
On. Viime reissulla oli. Siellä kävi poliisitkin.
Hamid joutui vähän "valehtelemaan", -
kertomaan vähän muunnettua totuutta meistä, -
ettei jouduttu poliisien kanssa tekemisiin. Kyllä sitä on siellä.
Toma, nyt annan sinulle vapaan sanan. Ole hyvä.
Kun katsot tätä ohjelmaa, haluan rohkaista sinua.
Matteuksen evankeliumin 28 luvun lopussa, jakeessa 18 sanotaan, -
että Jeesuksella on kaikki valta taivaassa ja maan päällä.
Tämä jälkeen Jeesus antaa meille valtuutuksen -
mennä tekemään opetuslapsia.
Pyydän sinua rukoilemaan Jumalalta omaa kutsua.
Miten voit olla viemässä Jumalan rakkautta, -
Jeesusta, jonka jo itse tunnet?
Että pystyisit sen viemään eteenpäin muille ihmisille.
On tärkeätä, että olemme osana tätä ketjua, -
joko rukoilemassa tai jollain tavalla tukemassa.
Jeesuksella on kaikki valta.
Tämä on minusta niin hieno asia, että sanon tätä paljon seurakunnissa.
Jos Jeesukselle on annettu kaikki valta, -
niin vihollisella ei ole mitään valtaa.
Me saamme julistaa vapautta Jeesuksessa ihmisille.
Tähän haluan sinua rohkaista. Lähde eteenpäin.
Tämä rukous todistaa sen, että evankeliumi on se työ, -
jonka Jumala on sinulle antanut. Siinä täytyy olla palo.
Sinulla se on. Kun olen sinun kanssa keskustellut, -
olen tullut vakuuttuneeksi siitä.
Aika haastavaa on tehdä työtä islamilaisessa valtiossa.
Kiitos sinulle, että olet aloittanut, ja Herra antakoon sinulle -
paljon tulevia matkoja eri puolille maailmaa. Kiitos.
Mikäli tämä ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa sen tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-02030. Puhelun hinta on noin 13 euroa.
Tai voit lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitettä 8617. Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola