ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Kalevi Marin.
Tere tulemast Kalevi! - Tänan!
See on meie teine saade sinuga.
Esimeses saates vaatlesime sinu lapsepõlve
ja sellega seotud imesid.
Sa olid paar korda surmasuus,
aga Jumal nägi, et võiksid hoopis Tema jaoks tööle hakata.
Enne, kui asume Tema tööde juurde, siis sa oled erialalt ehitusmeister
ja pidasid seda ametit kuni 63-aastaseks saamiseni.
Seda enamasti kodumaal, aga ka Saudi Araabias.
Viitasime sellele ka eelmises saates.
Kui aga jäid töövõimetuks, hakkas Jumal sind kasutama
ja viis sind neljale mandrile ning veel kuhugile.
Nii räägimegi nüüd su tööst. Millist mandrit sa tahaksid esile tõsta?
Nii et asume siit teele!
Tänan.
Minu lemmikamet oleks olnud õpetaja.
Püüdisn saada sisse Õpetajate Seminari.
Mu joonistamise hinne oli 10 ja laulmises 9.
Ühtlasi mängisin klaveril kõiki kontserdite lugusid.
Olin sisseastumiskatsetel olnud kõige parem,
aga mind ei võetud seepärast vastu, et ma ei kuulunud kuhugile kirikusse.
Seetõttu poleks ma ka suutnud õpetada usuõpetust.
Mu ees sulgusid kõikvõimalikud uksed.
Ma ei tahtnud saada ärimeheks vms.
Siis läksin ehitajaks õppima, omandades ehitusmeistri eriala.
See oli ka ainuke koht, kuhu mul oli võimalik sisse saada.
Pean tõdema, et ehitus pole mulle kunagi meeldinud,
kuigi mul on olnud suured ehitusobjektid.
Kahel korral isegi Soome suurimad.
Aaga siin oli Jumala sõrm mu kohal ja ma jäin 63-aastaselt pensionile.
Siis juhtus nii, et olin Helsingis,
kus ehitasime Suvilahtis ühte korrusmaja.
Mul tekkis seal südamelihase põletik.
See oli selline viirus,
mille tõttu 3 nädala jooksul suri kaks inimest.
Nii et lastud mind ka enam kuhugile liikuma,
vaid mind viidi koju Nokiale,
kus sealses tervisekeskuses jätkati minu ravimist.
Mulle anti nii kõvad antibiootikumid, kui inimene vähegi suudab võtta.
Igalt poolt näost - otsaesisest, suust, põskedelt ja ka kõrvadest tuli mäda.
Läks 9-10 kuud.
Märkasin mingil hetkel, et mu elu kukub kokku.
St mu füüsis siis.
Hakkasin ruudulisele paberile matuse testamenti tegema.
Mu arst, kes oli uuestisündinud kristlane,
ütles mulle: "Kalevi, pean sulle ettevaatlikult ütlema,
et sa tegeled ju majade ehitusega."
Ütlesin: "Jah tegelen."
Siis tuli me koju üks misjonäridest paar,
kes oli olnud Nigeerias, aga nad ei läinud sinna enam tagasi.
Nad küsisid, kas läheksin Nigeeriasse ehitama?
Neil on kõik rahad olemas jne.
Ütlesin: "Kui arst seda lubab."
Muud nad ei vajanudki. Pealegi oli neil kiire Rootsi laevale.
Imestasin ise ka,
et miks ma ei öelnud, kui halvas seisus ma olen.
Ütlesin Jumalale: "Ma olen valmis! Võta mind üles taevasse.
Või siis tervenda mind. See on Sinu asi."
Ma ei palvetanud üldse oma tervenemise pärast.
Järgmisel hommikul olin terve, kui purikas.
Paari päeva pärast läksin arsti juurde,
kes uuris mind ka 2 kuu pärast uuesti ja ütles, et võin minna Nigeeriasse.
Nii ma läksingi, ehitades seal ühe kalakasvatustiigi või basseini.
Paljud inimesed tavaliselt surid seal põua ajal,
aga minu ajal ei surnud.
Siis ehitasin puusepa töökoja,
mille sissetulekutega rahastati 60 evangelisti,
kes käisid džunglites kuulutamas.
Nad ajasid seal nõidarstidest kurje vaime välja,
mispeale kogu küla sai usklikuks.
Nad tervendasid ka haigeid.
See oli tähenduslik aeg, kui ma seal 2008. aastal viimast korda käisin
ja seal ka ühe raporti koostasin.
Mulle räägiti, et sinna tekkis tol ajal üle 60 džungli koguduse,
mis oli suur Jumala ime.
Ma ehitasin ka Mongooliasse raadiomaja.
Nii olen nimetanud ennast tööriist-sepaks.
Olen ehitanud selleks, et evangeeliumi saaks edasi viia.
Nigeeriast oleks palju rääkida.
No too mõni näide.
Seal oli üks misjonikonverents,
kuhu ka mind kutsuti Soomes tervitusi tooma.
Samuti rääkima sellest, milline misjonitöö seal ees ootab.
Seal kirikus oli 4000 inimest, kellest kõik olid pastorid.
1000 pastorit olid ühest piirkonnast ja 3000 osalesid misjonitöös.
Ma alguses ei uskunud, et nii võiks olla.
Pidin ikka uuesti ja uuesti rääkima.
Mõtlesin, mida mul olnuks Soome misjonitööst rääkida?
Rääkisin sellest, et iga päev peaks õnnistama Iisraeli.
Rääkisin, kuidas mu ema õnnistas põlvedel iga päev Iisraeli.
Selles peitub tõotus, et Jumal õnnistab sellist inimest.
Vaheaegadel tulid paljud mind kätlema,
öeldes, et see oli justkui hea leid.
Nigeerias said väga paljud inimesed usklikeks.
Rääkides sellest misjonikonverentsist,
siis inimesed olid täis tuld ja innukust.
Nad viisid evangeeliumi ka sinna, kus seda kunagi polnud kuuldud.
Rääkides nelipühi ärkamisest,
siis meil Soomes on ehk 1000 pastorit ja vast 50 misjonitöö tegijat.
Seal on neid 3000.
See piirkond on nii vaene, et nad vaevu tulevad eluga toime.
Kui mu töö Nigeerias lõppes, ehitasin Mongooliasse raadiomaja.
Samal nädalal, kui ma Soome tulin, põles Mongoolias raadiomaja maha
ja mind paluti selle uut maja projekteerima ja lõpuks ka ehitama.
Ütlesin: "Olgu, ma võtan selle asja ette."
Mul polnud mingitki firmat ega ühtegi eurot,
aga siiski ehitati sinna 4-korruseline betoonmaja.
Peale selle raadiojaama tegutsema hakkamist
sai 12 aasta jooksul 100 000 inimest ristitud.
See oli võimas ärkamine.
Nii et ma olen see sepp-tööriist.
Ehitasime selle raadiomaja talgute korras 108-soomlasega.
See on maailma suurim talgute korras rajatud objekt,
mis asub meist 6000 km kaugusel.
Kuigi eks leidub suuremaidki objekte.
Nagu sa nägid,
on seal megasuured kogudused - miljonikogudused.
Nagu sa räägid, on kogu aeg palju usule tulekuid.
Aga kui palju näiteks räägib sellest Soome meedia?
Mitte midagi ei räägi.
Minnes tagasi Nigeeriasse,
siis seal saab nii palju inimesi usklikuks, et...
Istusin kord ühes pikas lauas, kus oli väga palju pastoreid.
Küsisin neilt,
kui suur on nende koguduste inimeste üldarv kokku?
Nad arvutasid ja said 38 miljonit. Need olid siis nelipühi kogudused.
Nad on väga tuntud.
Nende tegevus laieneb ja inimesed saavad usklikeks.
See on suur asi, et nad kõik tulevad pühapäeval kirikusse.
Nad lihtsalt ei käi seal, kadudes seejärel kuhugile ära.
Viibisin ühe väiksema koguduse koosolekul,
kus oli kohal 4000 inimest.
Pastor kõneles ja küsis siis, kas seal on kedagi, kes on haige?
Seal oli üks, kes oli lapsest saati olnud täitsa kurt.
Ta juhatati kõrvalruumi.
Enne, kui ta kõrvalruumi jõudis, liikus ta niimoodi sikk-sakk moel.
Pastor pani talle käed peale ja ütles: "Sa oled terve Jeesuse nimel!"
Ei mingeid pikki palveid.
Kohal oli 3 arsti, kes läksid teda testima
ja ta kuulmine oli täielikult taastunud!
Kõiki neid asju juhtus
ja keegi isegi ei plaksutanud selle peale,
sest see kõik käis asja juurde, et haigedki tervenevad.
See on see erinevus meie ja nende kristlaste vahel,
et me siinse kristliku rahvana
ei võta kõike vastu, mida evangeelium pakub.
Piibel räägib, et imed ja tunnustähed järgivad kuulutatud Jumala Sõna.
- Just nimelt.
Kuna aga Soomes ei juhtu neid imesid väga palju,
siis millest see räägib?
See räägib sellest, et me oleme nö järelkristlased,
kes ei usu, et inimene võiks terveneda ja saada muudki.
Me peame tähtsaimaks seda,
et inimene saaks usklikuks ja päästetud.
See aga, et teda juhitaks õigel moel ka misjonitööle -
see on võtmesõna.
Muudel juhtudel on nii,
et kogudused, kel pole ühtegi misjonäri,
on kui mingis ülemineku perioodis.
Kuidas ma ütleksingi - terminaalses hoolduses.
Seal ainult tülitsetakse ega olda rahul.
See on justkui midagi õmblusseltsi sarnast.
Tulles elavast kristlusest nagu ma seda nimetaksin -
seal on tuld ja indu ja evangeelium levib edasi.
See on hoopis teistmoodi asi.
Sama asi oli Mongoolias.
Seal tuli nii palju inimesi usule, et üks pastor ütles mulle:
"Igaüks, kes siit uksest sisse tuleb, saab usklikuks.
Neid tuleb liiga palju.
Me ei jõua neist jüngreid teha
ja paljud lähevad niimoodi kaotsi me käest."
Neil on tohutu ind viia evangeeliumi edasi.
Tänu raadiomajale, mis sai neile ehitatud,
on neil nüüd üle terve maa 10 punkti, kus seda raadiot kuuleb.
Seal kutsutakse inimesi üles minema kirikutesse ja kogudustesse,
öeldes, et seal palvetatakse nende eest.
Viibides hindude keskkonnas ja minnes Buddha templisse,
küsitakse seal esmalt, mis asjus sa tulid?
Mõni ütleb, et haiguse pärast.
Kõige kallim on palve lastetuse pärast.
Siis küsitakse, kui kõrge tasemega munka vajatakse
ja vastavalt sellele määratakse veel oma hind.
Siis see munk palvetab inimese eest.
Paljud panevad sinna Buddha templitesse
kogu oma vara magama.
Kui aga siis öeldakse:
"Teie eest palvetatakse ja see ei maksa midagi.",
siis inimesed tulevadki kogudustesse palvetama
ja saavad ka usklikeks.
Ma räägiks ühe loo.
Meil oli üks toimetaja, kes polnud usklik.
Ta luges juhendmaterjale ja ainult uudiseid.
Ta imestas, mis tema ümber olevate kolleegidega lahti on,
kui need olid temast täiesti erinevad.
Nad olid nii vahetud ja neil oli rõõm, mida tal polnud.
Siis ta küsis neilt selle kohta
ja nad ütlesid, et neil on Jeesus südames.
Ta küsis, kuidas ta ka saaks seda kogeda
ja kolleegid juhtisid ta usule.
Ta süda täitus hoobilt rahuga ja siis juhatati ta ühte kirikusse.
Seejärel aga läks ta
viima seda sama sõnumit oma kodukülla Gobi kõrbes,
kuhu bussiga sõites oli 400-500 km.
Seal ta rääkis kodustele, et Jeesus elab ta südames;
et ta võttis Jeesuse vastu ja tal on sügav rahu.
Teised vaatasid teda imestusega, olles šamaanid.
Nad nägid, et tal oli midagi, mida neil polnud.
Naine läks sealt ära,
aga tal oli vend, kes oli täiega põhjakäinud joodik.
Ta oli ka pahatahtlik.
Rebis katki inimeste jurtasid ja lõhkus aedu.
Korraga aga tekkis olukord, kus tal ei läinud enam viin suust sisse.
Ta ei saanud 3 päeva und ja oli kui selline "külm kalkun".
Ta ütles emale-isale, et tapab end ära,
mispeale nad ütlesid: "Mitte mingil juhul!
Mine oma õe juurde,
kes teeb sinuga imet ja annab sulle rahu südamesse."
Ja ta läkski.
Õde ütles: "Kuule, Jumal kutsub sind. Anna oma elu Jeesusele!"
Vend ütles: "Ma võtan ükskõik, mida."
Õde käskis tal korrata enda järel usupalvet.
Sel hetkel sai ta rahu südamesse, aga samas kukkus põrandale kokku.
Õde ei saanud sinna ühekski ööks jääda,
sest vend norskas nii kõvasti.
Järgmisel päeval, kui õde töölt tuli, nägi ta, kuidas vend istub.
Ta imestas, mis vennaga juhtus, et tal on nii hea olla.
Siis vend läks kodukülla, ostis haamri ja naelad
ja parandas ära kõik need aiad, mille ta oli ära lõhkunud.
Külaelanikud imestasid: "Mis sinuga juhtus?"
Ta hüüdis kaugelt: "Jeesus tuli mu südamesse!"
- "Aga kuidas meie seda saame?" - "Ma ei tea. Küsige mu õe käest."
Õde tuli järgmisel laupäeval ja juhtis kogu küla usule.
Temast sai sealse kiriku pastor
ja neil oli korraga 2000-inimesega kogudus,
sest kõik said usklikuks.
Nad ei teadnud ristisurmast mitte midagi,
aga Jeesuse nimes on see vägi.
See on see, mis mulle seal kirgastus.
Kui sa võtad Jeesuse vastu,
olles kui tahes sügaval mäda ja sopa sees
ja sul pole nii palju teadmisi, kui pühapäevakooli lastel,
siis Jeesuse nimi on väga suur.
Arendaksin väikest vestlust sellest, kui vastuvaidlemata on selge,
et kui inimene saab usklikuks ja Jeesus tuleb ta ellu,
siis ta elu muutub ja see muutub palju paremaks. Onju?
Siis Jumala õnnistused saavad olema ka materiaalselt head.
Kui Jumal on su südame Issand, tulevad mitmesugused asjad esile.
Mis imemüürid meil siin Euroopas ja Soomes siis on,
et me ei saa neid hingevaenlase kõrgistusi ja müüre
kuidagi langema?
Mida peaks tegema?
See on väga tõsine küsimus,
aga ütleksin, et see imeasi pole muu, kui palve.
Palve on siin Soome ühiskonnas ainuke asi, mille abil saame võidu.
Kogudusse püütakse tuua
üleliigset tantsu ja igasuguseid üritusi.
Seda kõike selleks, et noortel oleks tore.
Siin aga pole midagi muud,
kui neile tuleb anda õiget toitu evangeeliumi näol.
Meil toimus Nokial misjoniüritus, kus osalesin vanemana.
Meil toimusid igal aastal "Ida päevad".
Viisin igal aastal Nõukogude Liitu Piibleid
ja minuga koos oli veel üks koguduse vanem.
Võtsime sinna ka noori kaasa, ühes nende emade-isadega.
Kõik võtsid aktsioonist osa.
Kui nad seal tagasi tulid,
olid nad nii innukad evangeeliumi edasi viima.
Neid noori oli veidi üle 40.
Kujuta ette, et 13 neist läksid evangeeliumi edasi viima.
Need noored läksid Soome piiridest väljapoole.
Tänapäeva kogudustes
on selline evangeeliumi levitamine teistmoodi.
See peab otsekui meelt lahutama, kuid see on vale.
Selles pole seda olulist asja, mis seal olema peaks.
Seda kõike juhitakse kui ilmalikku firmat -
matemaatika ja muude reeglite abil.
Kui aga Jumal tuleb südamesse, siis see on nii suur muutus.
Kuid kas on ehk nii, et me ei räägi Jumala tegudest? - Just
Sul on veel näiteid, mida me pole veel jõudnud läbi võtta.
Kuid me näeme, et Jumal on Jumal
ja me teame, mida see tähendab, et Jumal on Jumal.
Selles peituvad tohutud aarded.
Kui inimesed seda mõistaksid, annaks Jumal armu.
Just nii.
On vaja anduda ja end Jumala kasutusse anda.
Ole sa, kes iganes - rikas, vaene või kes iganes.
Jumala Sõna võib teha minuga, mida iganes.
Ma sain 17-aastaselt usklikuks ja olin tollal väga tundlik poiss.
Olin püüdnud juba varem usklikuks saada,
aga see ei kandnud seni, kui ma seda ei tunnistanud.
Ütlesin Jeesusele, et kui teeksime õige diili.
Pole veel sellist sõna kasutanud.
"Sa annad mulle väe tunnistada koolikaaslastele oma usku
ja Sina saad kasutada mind. Olen Su ori."
Tahtsin teha sellise diili.
Kui ma järgmisel hommikul kooli läksin,
ütlesin ühele Kiku-nimelisele väikest kasvu poisile,
kes oli mu väga hea sõber ja kaaslane:
"Minu eest palvetati eile, et saaksin usklikuks."
- "No see on ju hea lugu!"
Selleks ajaks, kui olin jõudnud WC's ära käia,
teadis juba kogu klass, et olin usklikuks saanud,
aga mind ei pilgatud.
Ainuke, kes mind tollal pilkas, oli ajaloo õpetaja.
Ta nimetas mind usu fanaatikuks, osutades sõrmega minu peale.
Tõusin püsti ja ütlesin:
"Ma pole ei usk ega fanaatik. Olen Kalevi Marin."
Õpetaja: "No olgu, olgu."
Sealt poolt oli mingi kiusamine,
aga koolikaaslased olid toredad, saades asjast aru,
kuigi nad võinuks ju ka teisiti mõelda.
See on väga tähtis,
et osutaksime kogu oma olemuse- ja armastusega Jumala asja,
et see leviks edasi.
Kui räägid Jumala headusest, siis Jumal on sellega kaasas.
Teine asi on see, et ole loomulik.
Vahel, kui inimene saab usklikuks, siis ta proovib olla usklik.
Seda pole vaja proovida.
Ole sina ise, sest Jumal on sinu sees.
Sa näitad seda välja oma stiili ja kommetega.
Su elu on see tähtsaim kiri väljaspool olijatele,
mitte teesklus, mille igaüks hoobilt läbi näeb.
Sul on nüüd veel 1,5 minutit aega
öelda vaatajatele, mida Püha Vaim sulle öelda annab.
Tahaksin öelda hea meelega seda, et kui te usklikuks saate,
andke Jeesusele täielik vabadus teid edasi viia,
et saaksite rääkida Temast ka oma sõpradele.
Ärge mingil juhul vaikige teiste ees maha,
et olete kristlane.
See on ääretult tähtis, et seda tunnistaksite,
sest Piiblis, Roomlastele 10:10 on öeldud:
"Sest südamega usutakse õiguseks, suuga aga tunnistatakse päästeks."
See on tõesti tõsi
ja ma olen ka ise seda väga sügavalt ja tervelt kogenud.
Nagu sa ütlesid,
tuleb olla sina ise ja öelda siiralt: "Ma armusin Jeesusesse."
Just. Pole vaja teeselda.
Aitäh Kalevi Marin nende kahe saate eest.
Mõtlen ikka sellele, et neis saadetes tuli esile palju sügavat ja olemuslikku,
mis usuelu juurde kuulub,
et Jumal saab mõne inimese enda käsutusse,
nii nagu Ta sinugi sai.
Suur aitäh!
Soovides toetada Eesti TV7 tööd, helistage 900 1770 (kõne hind 10)
või annetada pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa