Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja tänään vieraanani on Ossi Jauhiainen.
Tervetuloa. - Kiitos, kiitos. - Olet Savosta ja siellä vaikutat.
Ennen kaikkea ohjelmassa käsitellään laajasti kirkkomusiikkia.
Mutta aina on tapana katsoa aluksi, -
kuka olet ja millaiseen kotiin aikanaan synnyit?
Olen Ossi Jauhiainen ja Siilinjärveltä.
25 km Kuopiosta pohjoiseen.
Toimin Kuopion Alavan kanttorina, Alavan ev. lut. seurakunnassa.
Synnyin -76 ja minulla on yksi isosisko, -73 syntynyt.
Äiti oli kielten opettaja -
ja isä puuseppä, kirvesmies/puuseppä.
Siilinjärvellä koko ikäni asunut lapsuudesta asti.
Nyt paluumuuttajana 2005 muutin takaisin Siilinjärvelle.
Kävin Kuopiossa pyörähtämässä.
No minkälainen oli koti, kristitty koti?
Kristitty koti oli. Voi sanoa aika perusluterilainen koti.
Äiti kuunteli sunnuntaisin jumalan- palvelukset ja piti olla hiljaa, -
kun kuunnellaan jumalanpalvelus radiosta.
Käytiin koulukirkossa paljon.
Kirkossa isommissa juhlissa ja joulukirkossa käytiin.
Muistankin nyt, kun aloin savolaisena sanomaan.
Olin äidilleni sanonut virrestä, että älä laahaa.
Joskus pienenä Siilinjärven kirkossa, että tempossa.
Tällaista, nyt tuli mieleen.
Se muuttaa aika paljon asioita ja voi olla missä tahansa.
Kyllähän joskus tehdään laahaavia virsiä vai onko niin?
Varmaan seurakunnassa kirkkokaiku hidastaa virren tempoa.
Muistan sanoneeni äidille näin.
Sinun alkuperäinen ajatus ei ollut heti, että kanttoriksi. - Ei se ollut.
Lukioaikana itse asiassa ajattelin, että minusta tulee hävittäjälentäjä.
Sitäkin kävin kokeilemassa pääsykokeessa.
Pääsin Tilkan sotilassairaalaan testeihin -
mutta sitten sanoivat, että tulee tarpeeksi G-voimia.
Ei sinulle anneta konetta, koska saattaa tulla tajunnan menetys.
Siilinjärvellä kirjoitin ylioppilaaksi -
ja menin sitten Mikkeliin armeijaan ja kävin sen siellä.
Meinasin niihin hommiinkin ensin lähteä.
Olin alikersantti panssaritorjuntakomppaniassa.
Minulla oli jo hakupaperit maanpuolustusopistoon -
mutta en hakenut vaan menin Kuopioon Tekulle.
Insinööriopintoihin. - Millä linjalla olit?
ATK-puolella ja 2 vuotta ehdin olla.
Olin koko ajan käynyt pianotunneilla ja olin hilkulla lopettaa pianotunnit.
Kuitenkin ajattelin saada musiikkiopiston päättötodistuksen.
Hain viimeisenä päivänä Sibelius-Akatemian -
kirkkomusiikin koulutukseen, kun oli mahdollista.
Siinä oli Pyhä Henki, koska se oli sinullekin yllätys, että muistit sen.
Huomasin ilmoituksen viime tingassa ja piti mennä pianonopettaja -
Olli Rantalan luo, että mitä soittaisin, kun on pakollinen urkunäyte.
En ollut soittanut urkuja. Ollin kanssa katsottiin.
Kaksi vuotta IT-alaa ei mennyt hukkaan.
Nyt kaikessa työssä tarvitaan IT-osaajia.
Ei ole mennyt. Ihan nuotin kirjoittamisessa ja musiikin teossa, -
että uskaltaa koneisiin koskea, siitä on suuri etu.
Herra ohjasi siinäkin sinua. - Kyllä.
Mitä sitten, -
kun menit opiskelemaan kanttorilinjalle Kuopiossa.
Mitä kaikkea se on sinulle merkinnyt opiskelun alkuvaiheessa -
ja sen jälkeen? - Alkuun en ollut varma, että mitähän tästä tulee.
Se oli yllätys, että pääsin sinne, sillä en kuvitellut pääseväni.
Sitä Tekua piti pitää varalla -
ja kävin Tekun toimistossakin kysymässä, mitä minä teen, -
kun minut on hyväksytty Sibelius-Akatemiaan Kuopioon.
He sanoivat "Kyllä sinä tänne takaisin pääset.
Pidä välivuosi ja katso miten menee."
Kun olin ollut musiikkia opiskelemassa -
ja kun olin alkuun päätoiminen musiikinopiskelija, -
niin kyllä siinä joutui oikeasti tekemään töitä -
ja joutuu ikuisesti tekemään.
Huomasin, että tämä on se juttu, mitä haluan tehdä.
Mikä siinä on? Osaatko eritellä, mikä se oli?
Olen soittanut klassista musiikkia pikkupojasta lähtien.
9-10-vuotiaana aloitin pianotunnit.
Sitä ennen olin soittanut pianoa korvakuulolta.
Klassinen musiikki oli se, mistä aina tykkäsin -
vaikka olen sen jälkeen suuntautunut myös gospelmusiikkiin.
Se oli älyttömän hienoa musiikkia ja siinä on oikea sanoma takana.
Ei ole ns. liirum laarumia tekstikään.
Se jotenkin kolahti, että tämä on se juttu.
Nyt, kun olet parikymmentä vuotta ollut kanttorintyössä, -
niin et ole katunut valintaa. - En.
Se on tärkeää havaita.
Ehkä palkkaneuvotteluissa olisi saattanut mennä paremmin -
mutta en vaihtaisi.
Musiikkihan on hyvin laaja käsite.
On niin monenlaista musiikkia ja miten se toteutetaan.
Voidaanko kirkkomusiikkia jollain tavalla rajata -
tai miten itse ajattelet?
Kyllähän sitä voi rajata.
Tietysti on erilaisia rajaustapoja.
Sanoma on yksi tärkeimpiä -
mutta jos ajatellaan instrumentaalimusiikkia, -
jossa ei olekaan sanoja, niin voiko se olla? Hyvin monesti voi.
Jostakin kappaleesta saattaa olla...
Tärkein on, jos on sanat, että käykö se tilanteeseen ollenkaan?
Sanoma on tärkeimpiä asioita sitä rajaamaan.
Instrumentaalimusiikissakin se, että onko se tilanteeseen sopiva.
Sillä on merkitystä.
Kun ajatellaan kanttoria, hän on mukana ilossa ja surussa -
ja monenlaisissa ihmisen elämän vaiheissa.
Sinulla oli henkilökohtainen kokemus elämän rajallisuudesta, -
kun koulukaverillasi oli ikävä yllätys. Oliko se lukiovaiheessa?
Lukiossa oltiin kirjoittamassa ylioppilaaksi vuonna -95.
Kerrotko miten se vaikutti?
Sanoit, että se on edelleenkin vahvasti muistissasi.
Se oli 6.3.-95, kun sain puhelinsoiton.
Muistan, että ajoin toista luokkakaveria parkkiin -
Siilinjärven kirjaston pihaan.
Siinä juteltiin niitä näitä ja kuultiin, että ambulanssi lähtee kiireellä.
Tämän muistan siitä. Sitten ajoin kotiin ja kävin kaupassa.
Siitä meni tunti, kaksi.
Vanhempani eivät olleet kotona eikä kukaan muukaan.
Olin yksin kotona ja kaveri soitti, että yksi paras kaveri on kuollut.
Nuorella iällä se osoittaa, kun nuori ihminen kuoli.
Miksi elinaika jäi näin lyhyeksi?
Varmaan olet näitä asioita joutunut pohtimaan, -
kun olet ollut mukana hautajaisissa, eri tilanteissa, -
joissa on hyvin eri-ikäisiä. Mikä koskettaa sinua eniten?
Ainahan ne lasten hautajaiset.
Tässäkin tunsin tämän parhaan kaverin perheen.
Sittemmin hänen veljensä myös menehtyi liikenneonnettomuudessa -
ja olen hänenkin hautajaiset ollut soittamassa kanttorina.
Se on ollut ihan uskomatonta.
Aina kun on ihminen, jonka elämä on kesken, se jotenkin tuntuu.
Olen penskasta asti ajatellut, -
että jos elän 80-vuotiaaksi olisin täysi-ikäinen. Se riittää jo.
Jos on nuorempi, niin aina ne ovat hirveitä tilanteita soittaa tai laulaa.
Joskus ei pysty laulamaan, jos on oikein läheltä liipannut.
Pitää yrittää ajatella jotain ihan muuta.
On ollut tilanteita, joissa olen sanonut omaisille, -
"En tule teitä tervehtimään ennen tilaisuutta.
Tervehditään toimituksen jälkeen, että esityksestä tulee jotain."
Varmasti ruumin siunauksissa kanttorilla on tärkeä rooli -
ja oikeastaan hyvinkin tärkeä rooli jo siunauksen alussa.
Siinä on erikoinen ilmapiiri ja yleensä hyvin erilaista musiikkia, -
joka virittää ihmisiä pyhään toimitukseen.
Kyllä ja jo ennakolta, jos omaisilla on erikoistoiveita, -
ollaan yhteyksissä puolin ja toisin.
Valitaan papin tai kanttorin kanssa virret ja muu musiikki.
Aina pappi sanoo, "Maasta olet sinä tullut".
Siinä ollaan hyvin totisten asioiden kanssa tekemisissä.
Niin kuin sanoit, jos on nuori ihminen, niin se koskettaa vielä enemmän.
Kyllähän se aina mutta tietysti se on erilaista, -
jos on elänyt ns. täyden elämän. Se on eri tilanne.
Kumminkin kaikki täältä joskus lähtee.
Se on sillä tavalla hyväksyttävämpää.
Mennään tähän kirkkomusiikkiin.
Millä tavalla se on muuttunut sinun aikana?
Aloitin kesäkanttorin hommat vuonna 2000 -
ja valmistuin 2004 kanttoriksi.
2003 vuodesta lähtien olen ollut jatkuvasti jossakin -
täyspäiväisenä sijaisena tai muuta.
2006 menin Siilinjärvelle ensivirkaan -
ja nyt olen 2009 vuodesta ollut Alavan kirkossa Kuopiossa.
Onhan se vielä enemmän mennyt rytmimusaan, gospel puolelle.
Yhä enemmän tulee toimituksiin lauluja YouTubesta, -
joihin ei ole minkäänlaisia nuotteja olemassakaan ja ne plokataan sieltä.
Paljon on tietysti vielä perinteisiä mutta tulee ihan yllättäviä.
Joskus löytyy helmiäkin.
Kappale, jota en ole koskaan kuullutkaan -
mutta otan sen jatkossa käyttöön.
Osittain trendi varmasti muuttuu, -
koska eri aikakausina ihmiset ajattelevat eri tavalla.
On erilainen historia ja arvomaailma. Se vaikuttaa musiikin valintaan.
Kyllä ja musiikkityyli, mikä tuolla on.
Ei ole vielä tullut räppiä vastaan -
vaikka olemme räppiäkin julkaisseet, hengellistä räppiä, -
mutta ei ole vielä toimituksiin tullut -
enkä itse lähtisi sitä esittämään.
Sinä olet varmasti tavannut kollegoita, -
sanotaan Afrikasta ja eri puolilta maailmaa, -
jossa on aivan erilainen hengellinen tyyli. - Kyllä.
Nyt ihmisiä tulee Suomeenkin eri maista.
Arabimaailmasta ja Afrikasta jne.
Missä määrin se heijastuu suomalaiseen tyyliin?
Sanoisin, että se on kansainvälistynyt jo -
ja kansainvälistyy varmasti jatkossakin.
Popo Salamin, nigerialaisen muusikon kanssa -
on tehty gospel musaa paljonkin.
Kerron tästä, kun hän tuli ensimmäistä kertaa Alavan kirkkoon.
Minut oli vasta valittu virkaan ja soitin hänelle joitain virsiä.
"Missä on ilo?"
Soitin hänelle oikein mollivoittoista virttä hitaasti.
Popo on tuonut meille iloa Alavan kirkossa monet kerrat.
Tämä on varmasti trendi, -
kun ihmisiä tulee Suomeenkin eri maista ja -
tuovat tullessaan muutostarvetta. - Kyllä.
Edelleenkin, mistä tykkään kirkkomuusikkona olemisessa, -
sieltä löytyy Mozartin Requiemin paikka, -
löytyy hiljentyminen ja virren paikka.
Tulee gospelia ja siellä on varsin monelle erilaista ravintoa.
Suomessakin, kun verrataan Siilinjärveä ja Kuopiota Helsinkiin, -
on myöskin eroa. - On varmasti.
Miten olet seurannut?
Lähinnä pappien tehtävä on saarnata ja tuoda Jumalan Sanaa, -
mutta miten olet luterilaisen kirkon kanttorina -
seurannut keskustelua ja kehitystä?
Onhan sitä tullut seurattua mutta ainakin omassa seurakunnassa -
on oikeastaan samanlaista kuin sinne tullessa 2009.
Alavan seurakunnasta jopa TV7:llä on ollut -
isoja musiikkitapahtumia.
Siellä on todella lahjakkuuksia, varmasti hyvinkin paljon, -
ja varmaan seurataan aika paljon.
Teillä on musiikkia.
Kuinka paljon se on sinun vaikutusta, että on tällaista aktiviteettia?
En osaa sanoa minkä verran on omaa vaikutusta -
mutta verkostoitumisella on suuret vaikutukset. On paljon ystäviä.
Minun mielestä parhaimmillaan, kun on kanttorina,-
on mahdollista saada eri ihmisiä osallistumaan ja pyytää mukaan.
Saa tehdä töitä eri ihmisten kanssa.
Kyllä se verkostoituminen on ollut Alavan juttu.
Ollaan saatu paljon.
Saatte lahjakkaita ihmisiä mukaan. - Kyllä.
Yksi iso tekijä on ollut yhteisvastuukonsertti.
En muista kenen idea se oli alun perin mutta se on joka vuosi toteutettu.
Paitsi korona-aika ei saanut ja sitä lykättiin. Ne tehdään täysin talkoilla.
Juuri niitä on tullut TV7:stä. - Joo. tämäntyyppistä.
Olen kysynyt, "Voitteko tulla mukaan hyvätekeväisyyskonserttiin?"
Voin järjestää orkesterit ja kuorot, että tulee sovitusta taustalle.
Sinne on jo ensi vuodellekin halukkaita ilmoittautuneita.
"Silloin, kun teillä on, niin tulen laulamaan, jos vain otat."
Siitä on tullut sellainen juttu.
Meillä on... -
Sain puhelun työilmapiiritutkimuksesta vähän aikaa sitten.
En tiedä naurattiko haastattelijaa, kun sanoin, ettei ole mitään valittamista.
Kaikki menee työpaikalla tosi loistavasti.
Tämä on paras vaihtoehto ja on tosi hyvä tehdä töitä.
Varmasti, jos ajatellaan kirkon kokonaissanomaa ja palvelua, -
se, että teillä on tällaisia isoja tapahtumia ja niitä tulee, -
varmasti tukee kirkon kokonaisuutta. - Kyllä.
Me olemme tehneet myös virsivideoita ja niitäkin on tulossa lisää.
Niitä voi Alavan YouTube kanavalla käydä katsomassa.
On eri ihmisten kanssa -
ja on hyvin erilaisia sovituksia, laulajia ja soittajia.
Niihin on saatu tosi hyvin ihmisiä mukaan.
Myös nuoret ovat suunnittelemassa.
Isoskoulutettavat tai ROK-koulutus eli ryhmänohjaaja koulutus.
Sieltä tulee ryhmä, joka suunnittelee yhtä videota, -
mitä siinä videossa tulee olemaan ja mahdollisesti he näyttelevätkin.
Sinulla on aika paljon yhteyksiä -
ulkomaalaisiin kollegoihin ja musiikkihenkilöihin.
Mitä se antaa sinulle?
Onhan se ihan mahdottoman hieno homma, että näitä on tullut.
Kaikki lähti siitä, että olemme julkaisseet gospelmusaa englanniksi.
Pääosin englanniksi mutta on siellä jorubankielinenkin kappale, -
Popon kanssa julkaistu. Ja Kristiina Braskin kanssa julkaistaan tosi paljon.
Intialaisen Arunajan kanssa on.
Tämä pitää tästä kansainvälisyydestä kertoa.
Sari Wallenius on hyvä ystävä, -
johon tutustuin vuosia sitten kaverin nelikymppisillä.
Olin siellä taustabändissä laulamassa.
Oliko se Kuopion nuoret, -
joille kerättiin kaikki tuotot.
Sitä kautta, Sarin kautta tutustuin Everett W. Milleriin, -
joka on meille tulossa toisen kerran. Nashvilleläinen gospel laulaja.
Hän oli järjestänyt live stream tapahtuman korona-aikana, -
kun ihmiset eivät päässeet konsertoimaan ja keikoille.
Sitä kautta ja hänen ystävänsä kautta tutustuin -
Arunaja Nalinakshaan Mumbaista.
Vaikka emme ole koskaan nähneet, olemme pari gospelia jo julkaisseet.
Otin häneen yhteyttä, kun kuulin, että aivan uskomaton laulaja.
Nyt erään eteläafrikkalaisen laulajattaren kanssa -
aloitetaan mahdollisesti yhteistyö tai ainakin kokeillaan.
Jos ei tule mitään, niin sitten ei ole niin tarkoitettu.
Kokeillaan syntyisikö yhteinen biisi.
Eri radiokanavien toimittajien kanssa ollaan usein yhteyksissä Filippiineillä.
On tosi mukavaa jutella kuulumisia, että miten siellä jne. -
Onko Suomessa kanttoreilla foorumeja, -
missä tapaatte toisianne, -
keskustelette mihin suuntaan kukin on mennyt ja kerrotte onnistumisista?
Onhan meillä Facebookissa, kanttorien ryhmä löytyy.
Aika monen kollegan kanssa ollaan yhteyksissä, -
varsinkin entisten opiskelukavereiden kanssa.
Välillä on kanttorien neuvottelupäiviä.
Nyt korona sotki ja ei ole ollut.
Onko nyt palattu ihan normaaliin? - Nyt on normaalia toimintaa.
Olet myös klassista musiikkia kuullut nuoresta asti ja sitä harrastanut.
Nyt sinulla on kirkkomusiikki ja olet siinä hyvin sisällä.
Mikä on sinun henkilökohtainen mieltymys, -
jokin alue, jota haluat jatkossa painottaa?
Tämä on äärimmäisen hankalaa, kun olen jotenkin joka suuntaan menevä.
Jos pitäisi joku jättää pois, -
niin klassinen musiikki olisi viimeinen, mikä jäisi pois.
Kyllä se vaan eniten antaa mutta rinnalla on tasoissa gospel musiikki.
Kyllä vielä pikkuisen pitemmän korren klassinen vie, siinä on jotakin.
Se on aika hyvä. Itsekin hyvin paljon kuuntelen klassista musiikkia.
Se on satoja vuosia sitten tehty.
Kaikista musiikkityyleistä löytyy hyviä juttuja.
Tykkään tosi paljon Amerikan gospelista, missä on oikein meininkiä.
Myös afrikkalaisesta -
mutta näiden kombinaatio, kun mitään ei tarvitse jättää pois.
On kiva tehdä monenlaista monenlaisille ihmisille.
Tilannetaju käyttää oikeaa musiikkia, on varmaan tärkeää sinunkin työssä.
Sitä opetellaan ainakin.
Entä Jumalan pyhyys ja Pyhän Hengen johtaminen?
Voisi kuvitella, että sinä saat varmaan eri musiikista erilaisen rauhan.
Oletko kokenut, että tämä musiikki oli juuri sitä, joka toi rauhan.
Olen kokenut ja siinä yleensä pitää olla sellainen sanoma.
Minulla on lempikappaleita ja -teoksia.
Sinullahan oli tämä klassinen, mikä kuvastaa hengellistä sisältöä.
Se oli tämä armo...? - Armolaulu.
Mielestäni siinä on kaikki sanottu hyvin.
Sehän on mahtava laulaa.
Monet oopperalaulajat laulavat sitä myöskin hyvin vahvalla bassolla.
Se kuulostaa upealta ja menee ihan sydämeen.
Mielestäni siinä on sanottu kaikki olennainen.
Mutta myös sävellys tukee sitä. - Totta kai.
Nyt jättäisin sinulle vähän aikaa.
Voit sanoa katsojille, mitä haluat. Ole hyvä.
Kaikille siunausta.
Olkaa ihmisiä toisillenne.
Kaikilla ihmisillä on arvo.
Mitähän muuta haluaisin sanoa?
Ollaan ihmisiä toisillemme. Mielestäni se on tärkeää.
Sehän on rakkauden kaksoiskäsky. - Kyllä.
Rakasta lähimmäistäsi niin kuin itseäsi.
Se on hyvin tärkeää. Jumalan rakkaus on se ydinsana.
Kaksi Sanaa, jotka ovat tärkeitä, koska rakkauden lähde on Jumala.
Kiitos tästä. Olit Isännän pöydässä sarjan kolmas kanttori.
Kolmehan on Isä, Poika ja Pyhä Henki, tärkeä luku.
Herra siunatkoon tätä musiikillista monimuotoisuutta -
ja samalla syvyyttä ja pyhyyttä, -
mitä haluat kirkossa varmasti jatkossakin viedä eteenpäin.
Kiitos sinulle. - Kiitoksia.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voi soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola