Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja tänään vieraanani on Jyrki Manninen.
Tervetuloa Jyrki. - Kiitoksia, että sain tulla.
Elämässäsi oli monta paikkakuntaa, asiaa ja vaihetta.
Lähdetään ihan lapsuudesta.
Käytkö läpi kotiasi, ketä oli ja mitä tapahtui ensimmäisinä vuosina?
Kyllä. Olen Kainuusta pohjoisesta pienestä Hyrynsalmen pitäjästä.
Hoikan kylältä ja koululta.
Isäni Heino Manninen oli siellä opettajana.
Hän hoiti opettajantointa ja äiti Irja -
hoiti taloutta ja meitä lapsia.
Meitähän oli kaiken kaikkiaan 9 lasta.
Iso perhe ja minä nuorin kaikista.
Koko perheelle tapahtui hirvittävä asia, -
kun olit 10-vuotias. - Kyllä.
Siihen saakka elettiin turvallista lapsuutta.
Sisarusten kanssa leikittiin paljon yhdessä.
Kylältä tuli muidenkin kotien lapsia koululle.
Vietettiin hyvin huoletonta ja iloista aikaa. Leikittiin paljon yhdessä.
Tosiaan syksyllä 1973 -
isäni valitettavasti kuoli vain 42-vuotiaana.
Se oli valtava isku meidän perheelle, lapsille ja tietysti Irja-äidille myös.
Varmaan koko kylälle, kun oli opettaja.
Totta kai se oli valtava shokki koko kylälle.
Kaikki olivat surullisia siitä, että näin kävi ja näin isolle perheelle.
Teitä oli 6 alaikäistä. - Meitä oli 6 alaikäistä lasta.
Äiti jäi yksinhuoltajaksi. - Äiti jäi yksinhuoltajaksi.
Miten analysoit tätä näin pitkän ajan jälkeen.
Mitä se merkitsi perheellesi ja itsellesi?
No kyllähän isän kuolema ja lähtö hajotti perhettä hyvin paljon.
Se toi vahvan turvattomuuden tunteen sisimpääni.
Varmasti muidenkin lasten sisimpään.
Isän turva ja läsnäolo oli kokonaan poissa.
Äiti oli yksinhuoltaja, hänellä ei ollut muuhun aikaa kuin hankkia elantoa.
Se oli juuri näin ja hän kaikin voimin yritti tehdä töitä.
Molemmat vanhemmat käytännössä eivät olleet läsnä.
Näin se oli. Hyvin paljon itsekseen ja keskenämme kasvoimme.
Hoikan koulun varhaislapsuudesta ihan teini-ikään ja aikuiseksi saakka.
Meidän piti muuttaa Hyrynsalmen keskustaan asumaan, -
koska opettajan asunto oli isällä työsuhdeasunto.
Muutimme Hyrynsalmen keskustaan vuokrakerrostaloon.
Siinä kasvoimme nuoriksi aikuisiksi. Äiti teki kaikenlaisia töitä.
Yritti saada jotakin työtä, että saatiin vaatteet päälle, ruokaa pöytään -
ja vuokrat maksettua. Äidin rakkaus jäi puuttumaan.
Tästä kaikesta huolimatta -
sinä nuorimpana lapsena suoritit ylioppilastutkinnon. - Kyllä.
Olisi ollut hyvin todennäköistä, ettei näin olisi käynyt.
Koulut olisi voinut jäädä kesken ja kukaties kaljaa tullut rinnalle.
Mutta kuten sanoin aiemmin, olen tykännyt tutkia asioita ja opiskella.
Suomussalmen lukiolla kävin kolme vuotta ja kirjoitin ylioppilaaksi 1982.
Englanti oli hyvin vahva ja rakas aine ja Suomen historia myöskin.
Myöhemmin keskustellaan siitä enemmän -
mutta sinulla on yksi Jumalan antama lahja ja mielenkiinto; musiikki. -Kyllä.
Se on hallinnut ainakin ylioppilaaksi tulosta lähtien tähän päivään asti.
Kyllä ja se lähti ihan lapsuuden kodista.
Meillä oli putkiradio Hoikan koululla keittiössä.
Viikolla kuului -60-luvun lopun iskelmiä mutta isä teki niin, -
että laittoi valkoisen paidan sunnuntaina ja kravatin kaulaan.
Kymmeneltä alkoi jumalanpalvelus ja sieltä tuli luterilaisia virsiä.
Niitäkin tykkäsin kuunnella.
Siitä eteenpäin kuuntelin hyvin monen- laista musiikkia ylioppilaaksi asti.
Suomalaista iskelmää ja pop-musiikkia -
sekä englantilaista pop- ja rock-musiikkia.
Äiti soitti levyltä Bachin ja Vivaldin klassillista musiikkia.
Sain hyvän musiikkikokemuksen. - Laajan.
Laaja-alaisen kuuntelukokemuksen, -
mikä on auttanut omien laulujen teossa.
Tulit 18-vuotiaana ylioppilaaksi -
ja olit ollut maaseudun turvallisessa ympäristössä.
Tulit pääkaupunkiseudulle turvattomaan ympäristöön -
ja ehkä vähän rankkaan työpaikkaankin. Käytkö sitä läpi?
Kun olin kirjoittanut ylioppilaaksi, niin heti samana keväänä -
tulin pääkaupunkiseudulle yhteen sairaalaan töihin.
Vanhin siskoni oli siellä töissä ja hän järjesti minulle työpaikan.
En tiennyt ollenkaan, mitä työ tulisi käytännössä olemaan.
Sitten kylvettäjäksi eli perushoitoa sairaalaan.
Kyllä se oli hyvin iso järkytys.
Varmaan aika iso henkinen traumatisoituminenkin tapahtui.
Silloin en sitä vielä ymmärtänyt mutta näin se oli.
Kaikesta huolimatta, kun tuli aika, niin menit armeijaan. - Kyllä.
Olin kuitenkin sairaalassa töissä, niin ajattelin lähteä armeijaan, -
kun olen isänmaallinen mies. Suomi on rakas isänmaa -
ja olen valmis sitä puolustamaan, jos tarpeen on.
Kun olin sairaalassa töissä, niin hain lääkintäjoukkoihin armeijassa.
Kävin lääkintäaliupseerikoulun -
ja lääkintäalikersanttina siviiliin vuoden -84 alussa.
Miten armeijan jälkeen? Taisit mennä samaan paikkaan. - Kyllä.
Menin samaan paikkaan takaisin. Kävi niin, -
että kaikki lapsuuden ja nuoruuden kokemukset, -
isän varhainen menetys ja kiireinen yksinhuoltajaäiti.
Jäin vaille myös hänen rakkauttaan.
Sitten traumaattinen iso muutos pääkaupunkiseudulle -
ja työ, joka ei sopinut minulle ollenkaan.
Kävi niin, että -84 keväällä alkoi tulla tosi vahva ahdistus.
Olin sisimmässä hyvin ahdistunut ja pelokas.
Oireilin sairaalassa mm. niin, että lukitsin itseni vessaan.
Sammutin valot, lukitsin itseni sinne ja olin piilossa -
henkilökunnalta ja potilailta. Aivan hirveät pelkotilat ja ahdistus.
Tuliko koskaan mieleen itsetuhoiset ajatukset?
Kyllä ja siinähän kävi niin, -
että eräänä päivänä menin osastonhoitajan luokse -
ja sanoin itseni irti. Lähdin pois, en kestänyt enää.
Tilanne vaan paheni kevään aikana.
Menin siivousfirmaan töihin, koska palkkaa piti saada.
Oli hyvin vaikeata olla myös siellä.
Vapaa-aikana olin ihan sikiöasennossa omassa asunnossa.
Toivoin kuolemaa, aloin harkitsemaan itsemurhaa ja tein jo valmisteluja.
Ihan sikiöasennossa olin peiton alla illat.
Tuntui, että olin mustassa, pimeässä tunnelissa, -
mistä ei ole mitään poispääsyä.
Monet sanovat olleensa pohjalla mutta minusta tuntui, -
että olin tipahtanut pohjankin läpi.
Oli kauhea häpeäntunne siitä etten jaksanut tehdä kylvettäjän työtä.
Se oikein möyri sisällä. Olo oli ihan kauhea.
Oliko niin, että hädässäsi huusit Jumalaa avuksi?
Näin siinä kävi, että huhtikuussa -84 olin kerta kaikkiaan loppu.
Asuin rivitaloasunnossa, jossa lysähdin polvilleni lattialla -
ja huusin "Jeesus, jos olet olemassa, niin tule ja auta".
Siinä kävi ihan uskomaton asia. Kerron lyhyesti, mitä tapahtui.
Yhtäkkiä tuntui ikään kuin korkki olisi otettu irti päästä. "Poks."
Sellainen valtava Herran Jeesuksen rakkaus laskettiin sisimpään.
Jeesuksen rakkaus ja voima oli ihan valtava, mikä tuli sisälleni.
Ihan päästä jalkoihin saakka.
Olen jälkeenpäin kuvannut sitä, että oli kuin sisäisessä pesukoneessa.
Kaikki rakkaudettomuuden kokemukset lapsuudesta pestiin pois.
Jumalan rakkaudella se korjattiin tänne sisimpään -
ja se valtava epäonnistumisen tunne kylvettäjän työstä pyyhittiin myös pois.
Ensimmäistä kertaa elämässä koin olevani täysin rakastettu ja hyväksytty.
Se oli ihan valtava kokemus. Se kesti 1-2 minuuttia.
Siinä oikeasti minun elämä pelastettiin.
Jeesus tuli ja pelasti kirjaimellisesti takaisin elämään.
Tämä on niin vahva todistus Jumalan hyvyydestä.
Hän on hyvä Jumala.
Sanotaan "Avuksesi huuda minua hädän päivänä, minä tahdon auttaa."
Siinä on hyvin konkreettinen todistus, että sekin raamatunkohta on totta.
On surullista, vaikka näitä todistuksiahan on aika paljon, -
sillä Jumala on hyvä ja haluaa kaikkien pelastuvan, -
että tämän maailman ruhtinas ei salli niiden tulla esille. - Kyllä.
Se on sitä sotaa.
Sitten elämässäsi tapahtui tämän jälkeen hakeutuminen, -
oliko se raamattuopistolle? - Kyllä. - Ei raamattuopistolle vaan?
Vapaakirkon kansanopistoon Santalaan.
Se oli Santalan kartanossa Hangossa.
Nyt se on Tampereella mutta silloin oli siellä.
Mentiin vuosi eteenpäin kesään -85.
Tämä uusi Jumalan antama sisäinen hyvä olo ja turva jatkui.
Jumalan Pyhä Henkikin alkoi varmasti tekemään minussa työtä.
Halusin kestävää perustaa elämääni.
Menin tosiaan sinne ja olin talven -85, -86 Santalassa raamattukurssilla.
Käytiin UT:tä läpi ja oli psykologiaa ja sielunhoitoa.
Todella hyvä paketti siellä oli.
Vapaakirkon opiston Raamatun opettajat olivat hyvin viisaita.
He vain antoivat opetuksen Sanasta ja saimme itse sitä pohtia ja miettiä, -
ja kysellä oppitunnilla. Se oli hyvä paikka olla.
Tämä on kantanut hedelmää tähän päivään asti. - Kyllä, juuri näin.
Sait perustuksen Jumalan Sanan tuntemiselle.
Millä tavalla elämäsi meni tämän jälkeen?
Olin toisenkin vuoden kansanopistossa.
Nykyinen vaimoni, Heidi, tuli sinne sattumalta.
Lähdin pois, jatkoin Helsingissä töitä ja Jumala auttoi eteenpäin.
Pääsin Suomen Yhdyspankin pääkonttoriin aulavahtimestariksi.
Samana vuonna -87 elokuussa menin Olympiastadionille, -
minne tuli Billy Graham julistamaan evankeliumia.
Jumalan puhuttu Sana ja evankeliumi Jeesuksesta -
yhdistettynä Pyhän Hengen voimaan iski lekan lailla.
Ratkaisu Jeesuksen puoleen oli jäänyt tekemättä -
ja tein sen Olympiastadionilla.
Se 2 minuuttia, mitä sinulle tapahtui, yhdistettynä opiskeluun, -
oli ikään kuin piste iin päällä.
Sehän oli tietyllä tavalla vallankumous elämässäsi. - Kyllä näin voi sanoa.
Nuoren miehen tahdon päätös sanoa Jeesukselle "kyllä".
Otetaan väliin musiikkihommaa, koska se on ohjannut koko elämääsi. - Kyllä.
Mitä haluat siitä nostaa esille?
Olet ollut bändeissä ja julistanut sitä kautta Sanaa ja vaikka mitä.
Kyllä. Muutin Pohjois-Karjalaan ja menimme Heidin kanssa naimisiin.
Nuori opiskelija-avioliitto alkoi ja liityttiin Joensuun vapaaseurakuntaan.
Siellä oli Jeruton yhtye perusteilla.
Minut pyydettiin yhdeksi mieslaulajaksi mukaan.
Sain opetella palvelemaan Jumalaa nimenomaan musiikin alueella.
Se oli todella iso asia, että sain olla siinä.
Se oli Jumalan ylistykseen, palvontaan ja kiitokseen erikoistunut yhtye.
Johdimme seurakuntaa ylistykseen ja palvontaan yhtyeen kanssa.
Sinä aikana tein ensimmäiset gospelkappaleet -
ja kahta niistä laulettiin keikoilla.
Gospel laulujen tekeminen on seurannut näihin päiviin asti.
Mikä on sinun mieli-instrumentti?
Kyllähän se on tietysti laulu. Rummut ja perkussiot on toinen.
Olen ollut myös rumpalina ja laulanut eri yhtyeissä. Kyllä ne nämä kaksi on.
Hyvin monipuolisesti, ja niin kuin sanoit, -
myös klassisen musiikin sait oppia äitisi kautta. - Kyllä.
Olen täysin itseoppinut säveltäjänä ja sanoittajana.
Päivääkään en ole kouluja käynyt.
Kun olin mukana Jeruton yhtyeessä, -
koin että Jumala, Pyhän Henkensä kautta sytytti säveltämisen lahjan.
Luontaisesti sitä ei ollut. Se lähti käyntiin ja on jatkunut näihin päiviin.
Mielestäni tämä on vahva osoitus, -
että Jumala tekee mitä tahtoo ja kenelle tahtoo. Se on lahja sinulle.
Olet sitä kautta päässyt jakamaan hengellistä sisältöä.
Ei vain Sanan vaan musiikin kautta. - Kyllä.
Silloin tällöin laulan omia laulujani Joensuun vapaaseurakunnassa.
Kerran olen laulanut Tampereen vapaakirkossa.
On pitänyt paljon harjoitella säveltämistä ja sanoittamista.
Yritän olla siinä mahdollisimman hyvä, -
koska Jumalalle ei tehdä hutiloimalla vaan kunnolla.
Sitä on pitänyt työstää ja harjoitella.
Yksi käsittelemätön asia on se, että sinulla on hyvät myyntimiestaidot.
Menit kaupalliselle Radiolinjalle, nykyinen Elisa.
Se oli varmaan -90-lukua.
90-luvun loppua, 2000-luvun taitteessa.
Silloin alkoi tulla Radiolinjan asiat.
Kerro vähän, mitä kaikkea siinä tapahtui.
Tosiaan pääsin Radiolinjan valta- kunnalliseen puhelinpalveluun töihin.
Radiolinja tuli Joensuuhun ja meitä palkattiin töihin 50 henkeä.
Pääsin sinne ja siitähän tuli myöhemmin Elisa.
Siihen aikaan elettiin Suomessa hyvin vahvaa kännykkäbuumia.
Logoja alkoi ilmestymään, kuvia puhelimien näytöille ja soittoääniä.
Ajattelin, että kun on rokkia, niin miksi ei ole hengellisiä soittoääniä.
Vuoden odotin, että joku lähtisi Suomessa sitä tekemään.
Rukoilin Herraa, ei kukaan lähtenyt. No, minä alan tekemään itse.
Keräsin rohkeuteni ja menin esimieheni luokse, -
siellä Radiolinjalla Joensuussa, ja sanoin, -
"Olisi tällainen idea. Voisinko tehdä?" Hän mietiskeli ja antoi luvan.
Sovittiin, että teen sitä työn ulkopuolella.
Alettiin tekemään kännykkään hengellisiä logoja sekä soittoääniä.
Merkittävin homma ehkä oli, -
että toimme Jumalan Sanan hakumahdollisuus kännykkään.
Ehkä ensimmäisenä Suomessa, Euroopassa ja koko maailmassa.
Se oli hyvin merkittävä asia. Bibliaseura seurasi meidän toimintaa.
He aloittivat 2 kk kuluttua oman raamatunsanan hakumahdollisuuden.
Nyt on tultu siihen, että 2 vuotta sitten Bibliaseura julkaisi -
Kreikan alkukielisestä Raamatusta nykysuomeksi -
koko UT:n älypuhelimeen.
Alkuvaiheessa olimme yhtenä pienenä tekijänä kehitystä aloittamassa.
Sinä olet ollut uuden sytyttäjänä ja, kun siinä on ollut Jumala mukana, -
on syntynyt hedelmää. - Näin ehkä voi sanoa.
Teillä tuli suuri muutos, -
kun päätitte muuttaa Tampereelle, Pirkanmaalle -
Sieltä Kainuun ja Joensuun seudulta. - Pohjois-Karjalasta. Kyllä.
Sitä vaimon kanssa rukoiltiin, ja perheen päänä ajattelin, -
että on ajateltava perheen hyvinvointia ja tulevaisuutta -
pidemmälle eteenpäin.
Ajattelimme, että ehkä Tampereella olisi paremmat mahdollisuudet -
mennä eteenpäin, myös lapsilla, -
että saisivat paremmat koulutus- ja työnsaantimahdollisuudet -
kuin mitä vähän pienemmässä Joensuussa on ja näin on käynytkin.
Miten olette viihtyneet Tampereella?
Kovasti. Sehän on musiikki- ja kulttuurikaupunki.
Tykätään käydä konserteissa vaimon kanssa.
Konsertissa istuessa olen vähän kuin töissä.
Katson miten laulaja laulaa ja mitä bändi takana tekee.
Se on oppimista musiikin tekemiseen.
Myös vaimo pitää paljon musiikista ja on tehnyt hengellisiä lauluja, -
palvellut samalla alueella.
Musiikki on meille yhteinen, hyvin rakas asia.
Uskon, että aika moni on saanut uskon alun kuuntelemalla musiikkia.
Kyllä. Itsellekin käy usein niin, -
että kun esim. TV7:ltä katson jotain laulajaa tai lauluryhmää, -
niin se laulu lohduttaa, mikä sieltä tulee.
Se antaa sisäistä rauhaa, toivoa ja vahvistaa uskoa Jeesukseen.
Siitä saa voimaan elämiseen. Se on hyvin tärkeätä.
Radiolinjan myyntihommat jäivät, kun tulit Tampereelle.
Sinulle tuli uusi sarka valittavaksi.
Kyllä näin kävi. Hain töitä aktiivisesti ja -
lopulta pääsin asfaltti- ja tiealanyhtiöön töihin.
Nelisen vuotta olen ollut liikenteen ohjaajana eri asfalttityömailla.
Se on hyvin kausiluonteista työtä.
Aloitetaan huhti-toukokuun vaihteessa, -
jolloin asfalttiryhmät aloittavat asfaltoinnin -
ja se kestää marras- joulukuun vaihteeseen.
Hyvin kausiluonteinen, tiivis tahti.
Tehdään töitä 40-60 h per viikko.
Kun kesällä liikkuu, niin aina niitä työmaita on.
Asfalttia kun pistetään, niin mikä mahtaa olla se lasku, -
mikä käytetään joka kesä asfalttihommissa?
Onko mitään tietoa? - Nyt pistit aika vaikean. Summia en osaa sanoa.
Kyllä se tietysti maksaa.
On se aika paljon, kun tuollainen kerros pitää kuoria ja -
massa vie paljon tilaa ja talvirenkaat tai nastat syövät sitä talvella.
Kyllä mutta talvella, kun on lunta ja pakkasta, ei voida asfaltoida.
Se on tehtävä kesällä. Jotkut vähän hermostuvat, kun tulee odotusaikoja.
Sitten sanotaan, että se on vain näin. "Tämä on 10 min. kestoinen stoppi.
Työt ovat kesken ja nyt täytyy vain odottaa" ja suurin osa ymmärtää.
Millaisia unelmia ja ajatuksia sinulla on, koska olet vielä nuori mies, -
siitä, millä tavalla palvelet Jumalan valtakuntaa?
Onko sinulla siitä joitakin ajatuksia, mitä Pyhä Henki antaa?
Tuntuu siltä, että on elämässä risteyskohdassa.
Vaimon kanssa kuulostellaan ja rukoillaan Herraa, -
että mitenkä mentäisiin eteenpäin.
Suuri halu olisi palvella kokopäiväisesti musiikin alueella.
Tänä syksynä laitoin kaksi ensimmäistä kappaletta YouTubeen.
Ne ovat englanninkielisiä. Erittäin hyvä vanha tuottajaystäväni, -
Jouko Kantola, lähti projektiin tuottajaksi.
Heinäkuussa käytiin studiossa äänittämässä nämä kaksi laulua.
Jouko soitti kaikki taustat ja minä lauloin lauluosuudet studiossa.
Molemmat ovat minun säveltämiä ja sanoittamia. - Minkä tyyppisiä ne ovat?
Ensimmäisen nimi on "You are so beautiful".
Se löytyy YouTubesta hakusanalla "George - You are so beautiful".
George on taiteilijanimeni englanniksi.
Se kertoo miehen ja naisen välisestä puhtaasta rakkaudesta.
Se perustuu hyvin paljon Laulujen laulu-kirjaan VT:ssa.
Halusin tuoda esille miehen ja naisen välistä puhdasta rakkautta.
Siitä kappale kertoo. Toinen on "Shine the Light" eli loista valoa.
Se perustuu Johanneksen evankeliumiin, jossa Herra sanoo, -
"Minä olen maailman valo". Siinä halusin rohkaista uskovia, -
Herran Jeesuksen omia loistamaan Herran valoa lähipiiriin ihmisille, -
jotka Jumala on jokaisen elämään antanut.
Osoittamaan pienillä ystävällisillä sanoilla tai teoilla Jumalan rakkautta.
Työkavereille, perheenjäsenille tai naapurille.
Se löytyy laittamalla YouTuben hakukenttää -
"George - Shine the Light." Sillä se löytyy. - Se on YouTubessa.
Molemmat ovat YouTubessa.
Tämä on uuden uran aloittamista.
En osaa yhtään sanoa miten etenee -
mutta jotenkin sisäinen palo musiikkiin on valtava.
Nimenomaan rakkaudesta musiikkiin tätä teen.
En tee tätä rahan takia tai että saisin julkisuutta ja palveltaisiin tähtenä.
Teen tätä rakkaudesta musiikkiin ja -
rakkaudesta Jumalaa ja ihmisiä kohtaan.
Kello on mennyt. 1,5 minuuttia on aikaa.
Nyt pyytäisin sanomaan katsojillemme, mitä Pyhä Henki sanottavaksesi antaa.
Ole hyvä. - Kiitos. Tässä on nyt nopeasti elämää käyty läpi.
On vaikea typistää 60 vuotta 25 minuuttiin.
Toivon, hyvä ystävä, joka katsot tätä ohjelmaa, -
että jos sinulla on vaikea tilanne ja tuntuu ettei mistään tule mitään, -
niin haluan sanoa sinulle: -
"Hyvä ystävä, turvaa sinäkin Jeesukseen ja huuda häntä avuksi."
Hän rakastaa sinua valtavan paljon.
Hän tahtoo tulla elämäsi Herraksi, ottaa sinua kädestä kiinni -
ja lähteä viemään kohti uutta ja parempaa tulevaisuutta.
Älä usko vihollisen valheita. Jos tuntuu, että en ole hyvä, -
en riitä, mistään ei tule mitään. Se ei ole totta.
Herra Jeesus sanoo sinulle, että sinä olet arvokas, minä rakastan sinua.
Tahdon antaa sinulle sisäisesti uuden, puhtaan elämän -
ja ulkoisesti uuden merkityksellisen elämän.
Anna elämäsi Jeesuksen käsiin.
Siinä on ihmisille turva, -
joka kestää niin hyvinä kuin myös vaikeina aikoina.
Näin ollaan koettu omassa elämässä perheen kanssa.
Kiitos Jyrki Manninen näistä loppu- sanoista ja keskustelustamme.
Tässä oli paljon sellaista, mihin moni voi samaistua, -
saada rohkaisua ja lohdutusta omaan elämään.
Kiitos sinulle ja Herra ohjatkoon tätä musiikillista puolta -
loppuelämäsi puolella. - Kiitoksia, että sain tulla.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola