Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani tänään on Markku Hatara.
Tervetuloa Markku. - Kiitos.
Olet Kouvolan Kymenlaakson poikia. Millaiseen perheeseen sinä synnyit?
Synnyin maaseutukylään työläisperheeseen.
Isä oli paperityömies ja äiti siivooja. - Oliko koti uskovainen?
Alun perin ei ollut. Äiti tuli uskoon -50-luvun alussa.
Sen jälkeen, kun äiti tuli uskoon, -
nämä asiat alkoivat sinullekin kirkastua.
Aika lähellä oli ensimmäinen uskoontulosi.
No joo. Kun äiti oli tullut uskoon, hän vei meitä hengellisiin tilaisuuksiin.
Mutta minulla on uskovaiset kummit, kummivanhemmat.
Olen aina sanonut, että he osasivat tuoda Jeesuksen jotenkin niin, -
että Hänestä muodostui minulle ikään kuin sankarihahmo pikkupoikana.
Tykästyin Jeesus-tarinaan, -
kun maatalon tuvassa pidettiin pyhäkoulua ja liimattiin kuvia.
Sait sieltä ja koko ajan kävin kerhoissa ja hengellisissä tilaisuuksissa.
Äiti meitä vei velipojan kanssa.
10-11-vuotiaana tapahtui jotain merkittävää.
Me olimme koolla vapaakirkossa ja siellä oli joku saarnamies.
Hengellisissä tilaisuuksissa aina pyydetään nostamaan kättä, -
jos haluaa antaa elämänsä Jeesukselle.
Halusin antaa ja pyysin äitiä nostamaan käden puolestani, -
kun en uskaltanut. Äiti sanoi ettei voi toisen puolesta nostaa.
Sinun pitää itse nostaa. Äkkiä nostin näin ja laskin alas, koska olin ujo.
Sehän oli kauhistava hetki, kun pyydettiin eteen.
Halu oli niin suuri, että kävelin eteen.
Siihen aikaan alttari tuli täyteen, niin paljon ihmisiä halusi tulla uskoon.
Velipoika oli mennyt - kun oli utelias - etupenkkiin katselemaan.
Siinä kysyttiin kysymykset "haluatko antaa" ja annoin.
Siinä annoin elämäni ensimmäisen kerran Jeesukselle.
Tultiin pois ja velipoika sanoi äidille, että tuli vahingossa uskoon.
Hänen uskonelämänsä meni ja kuten mainitsin päätyi maksakirroosiin.
Sinä kuitenkin selkeästi itse valitsit ottaa Jeesuksen elämääsi -
mutta tapahtui sellaisia asioita, että ne voittivat uskossa olemisen.
Äsken kerroin sen junatarinan.
Olin vapaakirkon nuoria ja oli talvipäivät Lappeenrannassa.
Olisin halunnut mennä sinne.
En saanut koulusta vapaata mutta kuitenkin karkasin koulusta -
ja juoksin rautatieasemalle. Juna oli lähtenyt ja vauhti kiihtyi.
Ajattelin juosta niin kovaa, että hyppään siihen mutta juna meni.
Tähän jäi tämä lapsuuden uskon taival.
Jotain tapahtui, mikä sai sinut ajattelemaan -
ettei tämä ole sinun juttu.
Olisin aina halunnut mutta olin niin arka, -
etten uskaltanut tunnustaa ja menin porukan mukana.
Mitä elämä oli ilman Jeesusta siitä eteenpäin?
Ei sen kummempaa, ihan normaalia nuoren elämää.
Alettiin käymään tansseissa.
Jokaiselle sen ajan nuorelle tuli jossain vaiheessa alkoholi kuvioihin -
mutta ei mitenkään hallitsevana. Aika paljon käytiin myös selvin päin -
kunnes pääsin haaveammattiini automyyjäksi.
Siihen aikaan vakuutusyhtiöt tarjosivat automyyjille iltoja, -
jotta myisimme vakuutuksia näille yhtiöille.
Sitä kautta alkoholi tuli voimakkaammin kuvioihin.
Menin naimisiin ja oltiin vähän aikaa naimisissa.
Sitten vaimo ilmoitti, että ero viinan takia.
Ei se ensimmäinen ero millään tavalla.
Ajattelin, että kun yksi jättää niin toinen ottaa.
Elämä jatkui mutta poika oli tuskainen. Meillä oli yksi poika.
Aina kun vein pojan pois, näin ne kyyneleet pojalla.
Se teki niin kipeää, että oli varmaan yksi kiihdyttäjä alkoholinkäytössä, -
kun sitä tuskaa turrutin.
Tunsit hyljätyksi tulemista, kuten myös poikasi saattoi tuntea.
Kyllähän se, kun kaksi aikuista ihmistä repii lapsen.
Se oli se kova juttu mutta ei se minua millään tavalla -
hengellisesti pysäyttänyt. Siinä meni vielä jokunen vuosi.
Vauhti kiihtyi ja tapasin Lahden Mustassa Kissassa -
kihlattuni ja menimme myöhemmin naimisiin.
Sekin päättyi ja hän ilmoitti syyksi viinan.
Siinä vaiheessa aloin miettiä elämää, että ei voi olla niin, -
että yksi ainut, viina, pilaa kaikki suhteeni.
Ne ihmiset, joita rakastan jättävät minut.
Elämä meni eteenpäin enkä osannut silloinkaan Jumalaa ajatella elämääni.
Mutta elämä kulkee ja kihlattu ja vaimo jättivät minut.
Elämäsi ei kuitenkaan tässäkään suhteessa jäänyt seurausta vaille.
Elämä meni eteenpäin.
Jotta jää aikaa Jeesukselle, kerro laajasti, mitä tapahtui, -
kun eräänä päivänä Jeesus tuli elämäsi Herraksi.
Olin jäänyt yksin ja totta kai oli tuskainen olo.
Kesken yhden ravintolaillan laskin lasin pöytään -
ja päätin, että nyt tämä dokaaminen oli tässä.
En osannut siinäkään ajatella mitään Jumalasta.
Dokaaminen loppui siihen ja päätin, että nyt tämä on tässä.
Menin äidille, kotiin, sillä minulla oli tapana käydä kotona.
Hän ei ollut kotona.
Katsoin, että pöydällä oli jokin lehti.
'Ai jaa, tämä on näitä uskovaisten lehtiä' ja heitin sen takaisin.
Otin sen uudelleen käteen jostakin syystä ja siinä lehdessä oli -
oikeassa yläkulmassa, neljännessivun kokoinen, nuoren tytön todistus.
Jostakin syystä luin sen todistuksen, murruin ja aloin itkemään.
Kuitenkin paatunut autokauppias, joka on oppinut valehtelemaan, -
pettämään ja tekemään kaikkea, ei itke mutta nuoren tytön todistus.
Kouvolassa oli kokoussarja. Siitä oli viisi päivää jäljellä.
Siinä tein päätöksen ja sanoin Jumalalle "Hyvä on Jumala.
Jos olet olemassa, annan sinulle viisi vuorokautta aikaa -
näyttää oletko olemassa. Menen huomenna kokoukseen."
Sarjaa oli 5 vrk jäljellä.
Menin kokoukseen ensimmäisenä iltana, toisena ja tuli kolmas ilta.
Pastori kertoi asioita, mitkä kolahtivat minuun.
Olin jo lähdössä pois salista.
Äiti oli ulko-oven edessä, näin hänet.
Sanoin automyyjäkaverille, että menen näyttämään äidille, -
että poika on tullut hengelliseen tilaisuuteen.
Äiti arkana sanoi naama punaisena, että älä lähde tänään täältä pois.
Hänellä on tunne, että Jumala kutsuu sinua viimeisen kerran.
Saarnaaja oli saarnannut samasta asiasta, että Jumala kutsuu.
Siinä päätin, kun nuorena koin joskus saaneeni sellaisen kutsun, -
sisäinen ääni oli jo nuorena puhunut, että tulee lähteä saarnaajaksi.
Lähdin takaisin, kysyin missä on se ja se pastori, ja kävelin lattialle.
Pastori sattui olemaan meille molemmille tuttu Asko Tynjälä.
Esittelin itseni ja halusin keskustella -
mutta Asko, askomaiseen tyyliin, sanoi "Polvistu tuohon".
Ajattelin, että "Ei, ei. Mutta kun olen tänne kävellyt, niin samapa tuo.
Polvistuimme ja Asko kysyi, että haluanko antaa elämäni Jeesukselle.
Sanoin etten tiedä, koska se on jotenkin lapsuudesta lähtien -
ollut vieras ajatus, antaa elämä jollekin.
Sanoin Askolle, etten tiedä sitä mutta näin en halua jatkaa.
Syvällä sisällä huusin, että Jumala, jos olet olemassa, auta minua nyt.
Jostakin käsittämättömästä syystä, mitä vielä tänä päivänä ihmettelen, -
Jumala uudestisynnytti.
Tajusin jostakin käsittämättömästä syystä, -
olen uskossa, nyt olen uskossa.
Olen uskossa, äsken en uskonut, nyt uskon. - Aamen.
Minulla oli ollut voimakas päänkipu ja alkoholi oli sellainen...
Tänä päivänä puhutaan sairaudesta, mutta kuvaan sitä himoksi.
Kynnet ja koko elimistö huusi ja oli tietty rytmi, että viinaa on saatava.
Kun heräsin seuraavana aamuna, himo oli poissa.
Puolen vuoden ajan vatsa kiersi sellaista -
ikään kuin jotain kiertoa mutta himo oli poissa.
Pääkipu oli poissa.
Olin kova kiroilemaan ja puhumaan kaksimielisiä juttuja.
Oikein koettelin näin, että mitä minulle on tapahtunut?
Mitä minulle on tapahtunut?
Ihan kuin joku olisi yön aikana vaihtanut minulle uuden suun.
Tämä tapahtui 20. marraskuuta 1975.
Olin täyttänyt juuri 30 ja annoin Jumalalle viisi vuorokautta aikaa.
Martti, monesko päivä tänään on? - Olisiko tänään 6. päivä.
Vuosia on aika paljon, joten katsojat voivat kelata, onko tämä se juttu.
Se, mikä minulle tuli sen jälkeen.
Läksin heti katu- ja nuorisotyöhön, -
koska halusin mennä kaduille ja aitovierille, -
että voisin edes yhden nuoren opastaa ettei samaa helvettiä tarvitsisi käydä.
Viinahelvettiä mutta nythän on kaikkea muutakin, ja sillä tiellä olen edelleen.
Sitten tuli vankilatyöt kuvioon.
Se, mitä aina kerron, vankilassakin, kun otan konnia vastaan, -
oli tämä: Tämä juttu toimii!
Tajusin sen, kun Asko oli rukoillut.
Tämähän on ihan totta, tämä toimii. Jumalahan on ihan oikeasti olemassa.
Martti, se oli minulle täydellinen pommi.
Sitten läksin kaupungille.
Olin Kouvolan Urheiluautoilijoiden puheenjohtaja.
Ajoin rallia ja se oli harrastukseni, kun olin automyyjä siihen aikaan.
Menin kokoukseen, jossa oli satakunta jäsentä, ja ilmoitin siellä, -
että olen tullut uskoon, lopetan nämä hommat tähän.
Tein radikaalin päätöksen. Lopetin autourheilun ja sen kaiken.
Sen jälkeen, kun tapasin ihmisiä, ne tulivat tällä tavalla katselemaan minua.
Kaupungilla oli tarina, että hei oletteko kuulleet.
Minut tunnettiin aika hyvin Kouvolassa.
"Hatara on seonnut. Se on tullut uskoon, siitä on tullut hullu."
Kerroin varaosapäälliköstä.
Torstai-iltana annoin elämäni Jeesukselle. Seuraavana päivänä -
menin töihin pukeutuneena kuten autokauppiaat pukeutuu.
Varaosapäällikkö tuli puolen päivän jälkeen kysymään, muistan hyvin.
Hän katsoi minua tarkkaan ja kysyi "Make, oletko sinä tullut uskoon?"
Sanoin "Olen" ja kelasin, mistä hän voi tietää, kun hän ei voinut tietää.
Emme olleet koskaan puhuneet mitään uskonasioista.
20-25 vuotta jälkeenpäin uskaltauduin kysymään, mistä hän tiesi kysyä.
Hän sanoi, että se näkyi.
Rakastuneen kasvot aina erottuu. Sinä olit rakastunut Jeesukseen.
Vähän niin kuin Mooseksen kasvot.
Tämä kuvastaa sitä, kun olet rallikuski, että olet hyvin nopea mies.
Saat pikaisesti mieleen ajatuksia ja ryhdyt myös toimenpiteisiin.
Kerrotko, mitä kaikkea olet aloittanut uskoon tultuasi, -
jotka liittyvät hengelliseen maailmaan.
Kun Jumala sai pelastaa yhden tavallisen autokauppiaan, -
aloitin nuorisotyön ja syntyi Kouvolan kristillinen jengityö, -
jonka kautta tehtiin vankilatyötä, radio-ohjelmia, -
"Hyvä juttu" lehteä, teetupabussi.
Teetupa, jossa kävijämäärät liikkuivat 200-500 välillä.
Olin Kouvolan STELK ry:n perustajajäsen ja -
Vappugospelin koollekutsuja jäähallitapahtumaan.
Suuri osa kristillisistä nuorista tietää sen.
Olen ollut järjestön missiomies esimerkiksi -
ja "Sinulle 2000" jäähallitapahtumia.
Tehty nuorisotyötä nimikkeellä "Freedoms."
Nyt olemme 11-12 vuotta tehneet Exsyneidentalli toimintaa.
Kerropa se yhtenä hyvänä esimerkkinä -
palvelutyöstäsi, mitä olet tehnyt.
Luetteloon tuli melkein 20 otsikkoa mutta käypä tätä läpi.
EXsyneidentallista? - Kyllä.
EXsyneidentalli oli vuosia mielessäni.
Olin Sarasvuon suoramarkkinointi koulutuksessa.
Tiedät, että siellä on tällaisia, mikä se nyt on, että 'kirjoita visio'.
Minä kirjoitin "eXsyneidentalli" vuonna -97.
Minulla on se paperi vieläkin.
2011 se perustettiin.
Yhtenä suurena vaikuttajana oli pitkä kokemukseni katutyöstä.
Olen kohdannut niin paljon sellaisia ihmisiä, -
jotka ovat joskus olleet uskossa ja sitten ovat eksyksissä.
Kynnys palata seurakuntaan on joskus aika korkealla.
Käy jopa niin korkeaksi etteivät koskaan palaa. Tämä oli yksi syy.
"EXsyneidentalli", koska lahtelainen liikemies sanoi minulle, -
että laita K:n tilalle X, koska Suomi on täynnä -
ex-yrittäjiä, ex-työntekijöitä, ex-alkoholisteja, -
ex-uskovaisia, ex-miehiä, ex-naisia.
Siitä tämä syntyi ja sai alkunsa.
Olen itse konkurssin läpikäynyt, mikä on oma tarinansa.
Olen ollut yrittäjä, avioliittoja on ollut kaksi ja olen kolmatta kertaa.
Minulla on neljä lasta kolmesta äidistä. Tiedän mitä on, kun revitään rikki.
Nämä ihmiset, joilla ei ole Jumalaa.
Tiedän, mitä on kulkea ja olen nähnyt sen.
He eivät osaa elää ravintolaelämää, missä minä olin ammattilainen, -
mutta eivät löydä enää uskonelämään.
Pitäisi olla tällainen väylä, että he voisivat tulla takaisin, -
koska ainoan levon sellainen ihminen voi löytää uskosta.
Olet sinun palvelutyössäsi nähnyt usein, -
että sieltä voi palata. - Kyllä.
Onko sinulla jotain esimerkkejä?
Miten kuvailisit sitä, mitä tapahtuu?
Minulle tulee yksi kaveri mieleen, jonka tapasin kadulla.
Hänelle tuli tällaiset vuodet aikuisiässä.
Hän kertoi syyksi, miksi hän ei palannut, mutta palasi myöhemmin, -
pettymyksen omaan itseensä.
En täyttänytkään sitä mittaa, minkä oli uskovaisena laittanut itselle.
Sen myöntäminen, ettei vika olekaan seurakunnissa -
vaan on laittanut itselleen liian korkean riman ja pettyy johonkin -
mutta tämä palasi Jeesuksen luokse.
Olet tavannut valtavan paljon ihmisiä autokauppiaana ihan työssä.
He ovat huomanneet varmasti sen jälkeen, kun tulit uskoon, -
että tapahtui jokin muutos.
Onko tullut keskusteluja, missä olet päässyt kertomaan Jeesuksesta?
Minulla on tapana, että saatan heittää yhtäkkiä.
Usein he lähtevät kävelemään.
Tapasin pari liikemiestä 2-3 päivää sitten Kouvolassa, -
kauppakeskus Veturissa. Nyt, kun on tapahtuma "Se löytyy",-
niin aloin puhumaan heille. Kaverit sanoivat "terve."
Aika vaikeasti ihmiset ottavat vastaan tänä päivänä.
Mitä pitäisi tapahtua, että kynnys madaltuisi?
Itse näen, että kristittyjen herääminen paikallistasolla -
sekä paikallistason yhteistyö.
Ei niinkään seurakuntatasolla vaan uskovien yhteistoimintaa.
Ollaan oikeasti samaa porukkaa.
Kun uskovat tekevät yhdessä, silloin myös tapahtuu.
Tulee ihmisiä uskoon.
Sen näen ja että uskova alkaa elää sitä arjessa.
Olen sanonut miehillekin, ettei tarvitse mennä toitottamaan, -
että Jeesus rakastaa.
Kerro työpaikalla "Kristittynä ja uskovana näen asian näin".
Työpaikoilla monet eivät uskalla ja eivätkä tunnusta.
Sinullakin uskossa vaelluksen aikana on paljon kertomuksia, -
jossa näkyy Herran teot.
Herra parantaa, tekee milloin mitäkin, vapauttaa ihmisiä.
Sanopa muutama esimerkki Herran teoista.
Olen aika huono kertomaan, koska koen, -
että olen saanut tehtävän, mistä olen protestoinut Jumalalle, kuin kylväjä.
Kylväjä harvoin näkee.
Toiset kylvää ja toiset leikkaa ja minun tehtävä on saarnata evankeliumia.
Kyllä tietysti on sellaisia tarinoita -
mutta olen aika huono kertomaan toisten puolesta.
Olet tehnyt päätöksiä aloittaa uutta hengellistä toimintaa.
Uskoisin, ettet ole tehnyt niitä ihan vain innostuksesta, -
vaan Jumalan Henki johtaa sinua.
Silloin, kun elämäni annoin Jeesukselle, -
minähän luovuin omasta elämästäni.
Siitä, mitä minä haluan. Olin saanut sitä kaikkea.
Haaveammatit ja kaikki muut harrastukset.
Uskon, että sen jälkeen Jumala on johdattanut.
Jumala on nyt minun kanssani.
Jumala nyt haluaa sanoa tätä, mitä sanon meidän ohjelmassa.
Uskon siihen ja useasti ihmettelen uskovaisia, -
kun he sanovat, että mitähän Jumala haluaa tekevän.
He rukoilevat koko elämänsä vastausta hautaan saakka -
mutta eivät ole tehneet mitään. Koska olen yrittäjä, uskon tekemiseen.
Jumala johdattaa niitä, jotka kulkevat... - Rukoillen.
Kulkevat rukoillen. Se menee vielä näin päin.
Siihen voisi laittaa 'jotka tekevät'.
Nuorelle uskovalle Jumala puhuu toisella tavalla.
Kuten mekin puhumme lapsillemme lapsena.
Aikuisena puhutaan toisella tavalla.
Jumala voi puhua aika monta kertaa meille, -
että alkaa tulla sellainen visio.
Yksi Raamatun lempipaikka on Habakukista.
Habakuk käy siinä painia.
"Kirjoita näky ja piirrä selvästi tauluihin, -
niin että sen voi juostessa lukea".
Vanhempi käännös ja nykyisessä on, että voit sen vaivatta lukea.
Kyselen uskovilta, onko sinulla näky kirjoitettu?
Ei edes yksi sadasta vastaa, että on. Miksei se herätys tule?
Siksi, koska koko ajan rukoillaan Jumalaa, että johdata.
Juuri yhtenä päivänä exyneidentallilla sanoin tästä eräälle naiselle.
Ei tarvitse olla mikään kirjailija.
Kansakoulussa opetettiin, että alat vaan kirjoittamaan.
Samoin uskovilla. Kun tulee ajatus, ala vain tekemään.
Kun puhuttiin teoista, ja kun ihminen tulee uskoon, -
niin hän ei kykene olemaan tekemättä.
Hänessä oleva henki vie auttamaan vanhuksia ja kuka mitäkin tekee.
Usko ikään kuin pakottaa. - Eiköhän mekin, Martti, istuta tässä, -
koska Kristuksen rakkaus meissä on niin suuri.
Ei ole voitu olla tekemättä sitä.
Olen omassa kaupungissa ollut aika parjattu ja minua on vastustettu.
Olet kokenut varmaan sitä omassa työssäkin.
Jollei olisi Kristuksen rakkautta. Joskus ihmettelen uskovia.
Meillä on jo ymmärrys ja Jeesushan vetoaa monta kertaa meidän tietoon.
Me tiedetään, että tuo kaveri menee kadotukseen, -
jollei hän tunne Jeesusta. Jotainhan minun pitää tehdä, -
pysäyttää ja jollain tavalla viedä hänelle jotain.
Markku, viimeinen minuutti on käynnissä.
Sano katsojille, mitä Henki sanottavaksesi antaa.
Siellä on varmaan iso osa uskovia, joten haluan rohkaista, -
että kaikki peliin.
Kaikki peliin, jos haluat elää voimallista ja hyvää uskonelämää.
Kaikki peliin ja tee täysillä.
Sinulle, joka et tunne Jeesusta: -
Haluaisin nähdä sinut kerran rajan tuolla puolella.
Haluan nähdä sinut samalla puolella.
Taivaassa, missä nimi on elämän kirjassa.
Taivaan Isän siunausta ja kaikkea hyvää.
Kiitos Markku Hatara, että olit tässä puoli tuntia.
Palavasti toit esiin sen, mitä usko on sinussa synnyttänyt.
Senhän näkee ihan kasvoista, kun sinua seuraa.
Olkoon se kirkas jatkossakin ja vieköön eteenpäin. Kiitos. - Kiitos.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua, -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola