ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Markku Hatara.
Tere tulemast Markku! - Tänan!
Sa oled pärit Kouvolast, Kymenlaaksost.
Millisesse perre sa sündisid?
Ma sündisin maakohas, töölisperre.
Isa töötas paberitehases. Ema oli koristaja.
Oli teil kristlik pere?
Alguses mitte.
Ema sai usklikuks kuskil 1950'ndate alguses.
Peale ema usklikuks saamist
hakkasid need asjad ka sinu jaoks kirgastuma
ja su esimene usklikuks saamine oli üsna lähedal.
Kui ema usklikuks sai, viis ta meid vaimulikele teenistustele.
Ühtlasi olid mul usklikud ristivanemad.
Nemad oskasid tuua Jeesuse mulle nii hästi lähedale,
et olin alles väike poiss, kui Jeesusest sai mu kangelane.
Mulle meeldisid lood Jeesusest.
Maamajas peeti pühapäevakooli,
kus liimisime ka pilte Jeesusest.
Sealt see vast ongi pärit.
Ühtlasi osalesingi tihti vaimulikes klubides ja üritustel,
kuhu ema meid vennaga igale poole kaasa võttis.
Olid 10-11-aastane, kui su elus toimus midagi olulist.
Olime Kouvola vabakoguduses,
kus oli üks jutlustaja, kes küsis nõnda nagu ikka peale jutlusi küsiti,
et kas keegi seal olijaist soovib anda oma elu Jeesusele?
See pidi käe püsti tõstma.
Mina tahtsin anda.
Ütlesin emale, et ta minu eest käe üles tõstaks,
sest ma ise ei julgenud.
Ema ütles, et teine ei saa seda teha ja seda peab ikka ise tegema.
Siis ma korraks tõstsin ja lasksin kohe alla tagasi.
Olin väga arglik.
Ka see oli kohutav hetk, kui meil paluti ette minna.
Aga mul oli suur tahe anda oma elu Jeesusele,
nii et läksingi sinna ette.
Altar sai inimesi täis. Samuti eespink. Soovijaid oli väga palju.
Mu vend oli väga uudishimulik ja tuli esiritta vaatama.
Siis esitati küsimus: "Kas tahad anda oma elu Jeesusele?"
Nii andsingi oma elu esimest korda Jeesusele.
Sealt ära tulles ütles vend emale,
et ma olla saanud kogemata usklikuks.
Ta enda usueluga läks nii nagu varem mainisin -
see lõppes maksatsirroosiga jne.
Sa valisid täiesti selgelt Jeesuse oma ellu,
aga su elus juhtus asju, mis said võitu su usuelu üle.
Rääkisin sulle sellest rongi juhtumist, kui olin vabakoguduse noor.
Meil olid Lappeenrannas talvepäevad ja ma oleks ka tahtnud sinna minna.
Kuna ma aga ei saanud koolist vabaks,
läksin koolist omavoliliselt minema.
Jooksin raudteejaama, aga rong oli juba oli läinud.
Mõtlesin, et jõuan veel liikuva rongi peale hüpata,
aga rong läks
ja sinna mu lapsepõlve usurännak jäi.
Ehk asjad juhtusid kuidagi selliselt, et see ei saanud sinu teemaks.
- Ma tegelikult tahtsin olla usklik,
aga ma olin nii arg ega julgenud oma usku tunnistada.
Nii läksin seltskonnaga lihtsalt kaasa.
Kuidas su edasine elu ilma Jeesuseta kulges ?
Tavalise noore inimese elu.
Hakkasin käisin pidudel
ja nagu noortel ikka, tuli mingil ajal ka alkohol mängu.
Aga see ei valitsenud mu üle. Enamasti olin ikka kaine.
Siis sain oma unistustetööle - automüüjaks.
Tol ajal korraldasid kindlustusfirmad automüüjatele peoõhtuid,
et müüksime nende firmade kindlustusi.
Seda kaudu tuli alkohol aina rohkem mängu.
Siis abiellusin ja olin veidi aega abielus.
Siis aga nõudis naine lahutust,
põhjendades seda mu alkoholilembusega.
See esimene lahutus ei teinud midagi.
Mõtlesin, et kui üks jätab, siis teine võtab
ja elu läheb edasi.
Aga poeg oli hästi kurb.
Alati, kui poja ära viisin, voolasid tal pisarad palgel.
See tegi mulle palju valu
ja see oli üks põhjus, miks alkoholi tarbisin,
sest see leevendas veidi seda vaeva.
Tundsid hüljatust nagu ka su poeg tundis?
Jah. Tundsin, et kaks täiskasvanud inimest
rebivad lapse puruks.
See oli karm lugu.
Samas see ei peatanud mind kuidagi vaimulikus mõttes,
vaid selleks kulus veel mõni aasta täistuuridel.
Kohtasin Lahtis, Musta Kassi baaris, naist, kellega kihlusin
ja hiljem ka abiellusin.
Mingil ajal lõppes seegi abielu. Ka tema tõi põhjuseks alkoholi.
Siis hakkasin elu üle järele mõtlema.
"Ei saa ju olla nii,
et see üksainuke alkohol rikub kõik mu suhted
ja inimesed, keda armastan, jätavad mu maha."
Kuid elu läks edasi
ja ma ei osanud tol korralgi veel väga Jumala peale mõelda.
Kuid elu läks edasi ja mu uus naine jättis mu ka maha.
Su elus toimus kohtinguid edaspidigi,
aga et jääks aega teemale, kui sa Jeesuse vastu võtsid,
siis räägi, mis juhtus,
et sa ühel päeval Jeesuse oma Issandaks vastu võtsid?
Olin jälle üksi jäänud
ja muidugi oli raske olla.
Ühel restoraniõhtul panin klaasi laua peale tagasi
ja otsustasin, et sellega on nüüd lõpp.
Aga ma ei osanud ikka veel Jumalast midagi mõelda.
Samas joomine sai seal paigas lõpetatud.
Läksin peale seda ema juurde. Mul oli ikka kombeks kodus käia.
Ema polnud kodus.
Käisin toas ringi ja nägin laua peal üht lehte.
Vaatasin: "Ah, usklike leht!" ja panin selle tagasi.
Aga mingil põhjusel võtsin selle uuesti kätte.
Seal lehes oli ülal paremal nurgas veerandi lehe suurune jutt.
See oli ühe noore tüdruku tunnistus ja ma mingil põhjusel lugesin seda,
murdusin ja hakkasin nutma.
Vaatamata sellele, et olin paadunud autokaupmees,
kes oli õppinud valetama, petma ja tegema palju muudki,
aga korraga ma nutsin selle noore tüdruku tunnistuse peale.
Kouvolas toimus üks teenistuste sari, mida oli veel 5 päeva järel.
Siis tegin otsuse ja ütlesin Jumalale: "Olgu Jumal!
Kui Sa oled olemas, annan sulle 5 ööpäeva aega
näitamaks, et Sa oled olemas.
Lähen homme sinna teenistusele."
Neid teenistusi oli veel 5 päeva järel.
Käisingi seal teenistusel
ja olin seal nii esimesel, teisel kui ka kolmandal õhtul.
Pastor rääkis seal asjadest, mind mind täiega tabasid.
Hakkasin just saalist lahkuma,
kui nägin välisukse juures oma ema.
Ütlesin oma automüüjast sõbrale, et lähen ja näitan end emale;
et poeg tuli vaimulikule koosolekule!
Ema oli näost punane ja ütles mulle arglikult:
"Ära mine siit täna ära!"
Tal oli tunne, et Jumal kutsub mind viimast korda.
Jutlustaja kõneles just samal teemal, et Jumal kutsub.
Nii ma siis otsustasingi - ka kunagi noorena kogetu põhjal,
kui Jumala hääl ütles mulle, et minust saab jutlustaja.
Läksin tagasi ja küsisin, kus pastor on?
Läksin sinna ette.
See pastor oli meile mõlemale tuttav Asko Tynjälä.
Esitlesin ennast ja tahtsin temaga juttu teha,
aga Asko ütles hoopis talle omasel moel: "Põlvita siia!"
Mõtlesin: "Ei, ei!",
aga samas mõtlesin, et kui olen juba sinna maani läinud,
siis ka põlvitan.
Siis Asko küsis, kas tahan oma elu Jeesusele anda?
Ütlesin, et ei tea, kuna see juba kunagi lapsepõlves tehtud asi.
Lisaks oli see veel võõras mõte - anda oma elu kellelegi.
Ütlesin Askole: "Ma ei tea, aga sedasi ka jätkata ei taha."
Sügaval oma sisimas aga hüüdsin:
"Jumal, kui Sa oled olemas, siis aita mind praegu!"
Mingil arusaamatul põhjusel -
täna ma muidugi mõistan, et sündisin uuesti,
aga ma sain kuidagimoodi aru, et olen usklik.
"Just äsja ma polnud usklik, aga nüüd olen!"
Olin varasemalt kogenud tugevat peavalu,
sest alkohol tegi oma töö.
Tänapäeval räägitakse igasugustest haigustest,
aga ma nägin, et see oli mu himu.
Mu küüned ja kogu mu ihu hüüdis: "Alkoholi peab saama!"
Järgmisel hommikul ärgates oli see himu kadunud.
Poole aasta jooksul tegi mu kõht igasugu trikke,
aga himu oli kadunud.
Ka peavalu oli läinud.
Ma olin kõva vanduja ja rääkisin tihti kahemõttelisi jutte.
Siis aga kogesin, et minuga oli midagi juhtunud.
Keegi oleks kui öö jooksul mu suu ära vahetanud.
See toimus 20.11.1975, kui olin just saanud 30-aastaseks.
Andsin Jumalale 5 ööpäeva aega.
Ja Martti, täna on mitmes päev?
Täna on siis 6. päev.
Aastaid on nii palju läinud,
et need, kes seda vaatavad, võivad mõelda, on see võimalik
ja mis sinuga peale seda toimus?
Asusin kohe tänava- ja noortetööle.
Ütleme nii, et tahtsin minna kohe tänavatele ja aia äärtesse,
et saaksin kasvõi ühegi noore juhtida õigele teele,
et ta ei käiks samasugust põrguteed ega sattuks viinapõrgusse.
Sellel teel olen siiani.
Tegin veel ka vanglatööd ja palju muud.
Kui mu vastas olid vangid, ütlesin alati: "See asi toimib!"
Sain aru, et kui Asko minu pärast palvetas,
siis see oli tõsi ja töötas.
"Jumal on täiesti olemas."
Ütlen sulle, Martti, et see oli minu jaoks täielik pomm.
Siis läksin tänavale.
Olin tol ajal Kouvola Sportautode Ühingu esimees.
Sõitsin rallit, mis oli tollal mu hobi, kuna olin siis automüüja.
Läksin sinna koosolekule, kus oli kohal umbes sadakond inimest.
Kuulutasin kõva häälega: "Ma sain usklikuks ja lõpetan siin töö!"
Ma tegin radikaalse otsuse. Lõpetasin autospordi- ja kõigega.
Peale seda kohtusin kogu aeg inimestega.
Inimesed vaatasid mind sedasi
ja linna peal läks jutt lahti: "Kuulge, kas olete kuulnud?"
Mind tunti Kouvolas üsna hästi.
"Hatara on hulluks läinud! Ta sai usklikuks."
Rääkisin varuosade osakonna juhiga.
Andsin neljapäeval oma elu Jeesusele
ja läksin järgmisel päeval tööle nagu alati - hästi riietatuna.
Käitusin enda meelest täitsa samamoodi.
Varuosade osakonna juht küsis mu käest peale lõunat...
Mäletan seda väga hästi.
Ta vaatas mulle otsa ja küsis: "Markku, kas sa said usklikuks?"
Ütlesin: "Jah."
Mõtlesin veel, et kust ta seda teab, sest me ei rääkinud sellest kunagi.
Me ei rääkinud mingitest usuasjadest.
Hiljem, 20-25 aasta pärast, julgesin temalt küsida:
"Kuidas sa teadsid seda küsida?" ja ta ütles, et see paistis välja.
Armunud inimese nägu erineb alati teistest
ja sina olid armunud Jeesusesse.
Mu pale kiirgas nagu Moosesel.
See, et sa olid rallisõitja, näitab, et sa oled kiire mees.
Su pähe tekkib kiiresti mõtteid ja sa hakkad kohe tegutsema.
Räägi, mille kõigega sa alustasid, kui sa usklikuks said,
mis puudutab vaimulikku maailma.
Ütlesin kord, et Jumal saab päästa
ühe tavalise grillikaupmehe või autokaupmehe.
Alustasin kristliku noortetööga, millest tekkis edasi töö jõukudega.
Tegime ka vanglatööd ja raadiosaateid.
Toimetasime ka "Head lood" ajalehte.
Samuti oli meil teetoa buss.
Seal teetoas käis 200-500 inimese ringis.
Siis lõin Kouvola Stelk Ry.
Korraldasin jäähallis 1. mai gospelüritusi.
Suur osa kristlikest noortest teavad seda.
Olin ka selle organisatsiooni misjonimees,
korraldades "Sinule 2000" jäähalli üritusi.
Tegime noortetööd nime all Freedoms (Vabadused).
Nüüd, viimased 11-12 aastat,
oleme korraldanud "Eksinute talli" tegevust.
Too kasvõi üks näide oma teenismistööst,
mille loetelu sai umbes 20 pealkirja pikk.
Räägi sellest lähemalt.
Sa mõtled "Eksinute talli"? - Jah.
"Eksinute talli" projekt oli mul aastaid mõtteis.
Osalesin Sarasvuo otseturunduse koolitusel,
kus Sarasvuo käskis mul panna kirja visiooni.
Nii panin kirja "Eksinute tall".
See oli 1997. aastal ja mul on see paber veelgi alles.
2011. a. lõimegi selle projekti.
Suureks mõjutajaks selles oli mu pikk tänavatöö kogemus.
Kohtasin väga palju selliseid inimesi, kes olid kunagi usklikud olnud,
aga kes läksid maailma tagasi.
Kogudusse tagasipöördumise künnis on vahel väga kõrge.
See on nii kõrge, et nad ei tule kunagi tagasi.
See oligi üks "Eksinute talli" tegemise põhjus.
Üks Lahti ärimees soovitas mul panna K tähe asemele X.
Sest Soome on täis ex-ettevõtjaid, ex-töötajaid ja ex-alkohoolikuid.
Samuti ex-usklikke, ex-mehi ja ex-naisi.
Sellest see tekkiski ja sai alguse.
Sest ka ma ise olen pankroti läbi teinud,
mis on omaette jutt.
Olen olnud ettevõtja.
Mul on olnud kaks abielu ja praegu on kolmas.
Mul on kolme naisega neli last.
Tean, mida tähendab katki rebimine.
Need on inimesed, kellel ei ole Jumalat.
Tean, mida tähendab käia
ja olen näinud, kui nad restorani tulevad.
Nad ei oska elada restoranielu, kus mina olin proff,
sest ma elasin seda.
Ja siis nad ei leia enam seda usuelu.
Peaks olema selline tee, mida mööda nad saaks tagasi tulla.
"Hei, tule tagasi!"
Sest ainsa rahu saab inimene ainult usust.
Su teenimistööst on näha ja ka sa ise oled tihti näinud,
et sealt saab tagasi tulla.
Jah.
On sul näiteid selle kohta? - On ikka.
Mis siis juhtub, kui selline inimene naaseb?
Mulle tuleb meelde üks mees, keda tänaval kohtasin.
Ta oli oma elu algaastatel usklik.
Ta ütles ka põhjuse, miks ta tagasi ei tulnud,
kuigi hiljem siiski tuli.
See oli eneses pettumine.
"Ma ei vastanud sellele mõõdule, mille usklikuna enesele seadsin."
Ja selle tunnistamine, et viga polnudki koguduses,
vaid hoopis ta ise ajas lati liiga kõrgeks
ja pettus milleski.
Aga ta tuli Jeesuse juurde tagasi.
Sa kohtusid paljude inimestega nagu autokaupmees ikka oma töös,
kes nägid peale seda, kui sa usklikuks said,
et sinus toimus mingi muutus.
On sul ka olnud selliseid vestlusi, kus sa said Jeesusest rääkida?
Mul on kombeks kohe kiiresti ja ootamatult rääkida,
mispeale inimesed lähevad selle peale kiiresti oma teed.
Kohtasin 2-3 päeva tagasi Kouvola kaubanduskeskuses
paari ärimeest.
Hetkel on käimas suurprojekt "See on leitav",
Hakkasin neile sellest rääkima, mispeale nad ütlesid: "Head aega!"
Tänapäeva inimesed võtavad usuasju üsna raskelt vastu.
Mis peaks juhtuma, et see künnis madalamaks muutuks?
Ma ise näen kristlaste ärkamist kohalikul tasemel.
See on koostöö.
See pole koguduste koostöö, vaid usklike koostöö,
et me kogu seltskonnana hoiaksime kokku.
Olen näinud, et kui usklikud teevad midagi koos,
siis ka juhtub midagi.
Inimesed saavad usklikeks ja nad julgevad tulla.
See on üks asi.
Aga ka see,
et usklik elaks oma usku ka igapäevaselt välja.
Olen alati öelnud,
et töö juures pole vaja hõisata: "Jeesus armastab!" jne.
Pigem tasub öelda: "Kristlasena ma näen asja niimoodi.
Usklikuna näen seda asja niimoodi."
Aga paljud ei julge seda oma töökohas tunnistada.
Sinu usurännakutel on palju selliseid seiku,
kus paistavad ära Jumala teod.
Jumal tervendab ja vabastab inimesi.
Too mõni näide nende tegude kohta.
No ma olen halb lugude rääkija,
sest usun, et ma olen saanud külvaja ülesande,
mille osas olen muide Jumala ees protesteerinud.
Külvaja näeb harva saaki, sest ühed külvavad ja teised lõikavad.
Minu ülesanne on kuulutada evangeeliumi.
Neid lugusid on, aga ma olen halb teiste eest kõneleja.
Kui sa tegid otsuse alustada uut vaimulikku tööd,
siis usun, et sa ei teinud seda lihtsalt innustusest,
vaid Jumala Vaim juhtis sind.
Usun küll.
Sest alates ajast, mil andsin oma elu Jeesusele,
loobusin ma oma elust, eks ju.
Sellest, mida mina tahan.
Olin seda kõike juba kogenud - unistuste töö, hobid ja kõik muu.
Usun, et peale seda on Jumal mind juhtinud.
Jumal on praegu koos minuga.
Jumal tahab öelda just seda, mida ma praegu siin saates ütlen.
Ma usun seda.
Imestan tihti usklike juures seda, kui nad küsivad, mis on Jumala tahe?
Nad palvetavad vastust kogu eluaja, kuni surmani välja.
Nagu sa tead, ma olen ettevõtja. Seega ma usun tegutsemisse.
Jumal juhib neid, kes käivad palves,
kuid siia võiks lisada veel - kes tegutsevad.
Jumal räägib noorte usklikega hoopis teisel moel.
Nagu meiegi räägime lastega, kui nad on lapsed.
Täiskasvanutega räägime teistmoodi.
Usun, et Jumal võib meile mitu korda rääkida
ja siis hakkab tulema ka visioon.
Üks mu lemmik-kirjakohti Piiblis on Habakuki raamatus.
Habakukile tuli käsk:
"Kirjuta ja joonista nägemus nii selgelt üles,
et suudad seda isegi joostes lugeda." See on vanem tõlge.
Praeguses tõlkes on:
"Et suudaksid seda ilma vaevata lugeda."
Küsin usklikelt, kas nad on oma nägemuse üles kirjutatud?
Isegi üks sajast pole seda teinud.
Miks siis see ärkamine ei tule?
Selle pärast, et me kogu aeg ainult palvetame,
et Jumal juhiks.
Rääkisin just üks päev sellest ühe naisega Eksinute talli juures.
"Selleks pole vaja olla mingi kirjanik."
Meid õpetati põhikoolis: "Hakka aga kirjutama!"
Sama on usklikuga -
kui sul tekkib mingi mõte, hakka selle järgi tegutsema.
Me rääkisime tegudest.
Kui inimene saab usklikuks, siis ta ei suuda olla tegutsemata.
Temas olev Vaim juhib teda aitama näiteks vanureid
või keda iganes veel, mis töös.
Usk justkui sunnib takka.
Kas meiegi, Martti, ei istu siin seetõttu,
et Jeesuse armastus meis on nii suur.
Me ei saa seda asja mitte teha.
Olen saanud oma kodulinnas sõimata ja kogenud inimeste vastuseisu.
Sa tead seda, sest sinagi oled kogenud oma töös vastuseisu.
Kui ei oleks Jumala armastust...
Ma vahel imestan usklike üle.
Meil on arusaam
ja vahel Jumal annab meile ka teadmist,
et me teaksime,
et mõni inimene läheb hukatusse, kui ta ei tunne Jeesust.
Mida ma peaksin tegema,
et ma võiks teda kasvõi kuidagigi peatada
ja mingil moel talle midagi viia?
Markku, viimane minut käib.
Palun sul nüüd öelda vaatajatele, mida Püha Vaim öelda annab.
Seal teisel pool ekraani on enamus inimesi kindlasti usklikud,
nii et tahan julgustada teid ja öelda: "Kõik mängu!"
Kui sa tahad elada väelist usuelu, siis pane kõik mängu!
Mine täispanga peale välja!
Sulle aga, kes sa ei tunne Jeesust, ütlen:
ma tahan näha sind kord teisel pool piiri.
Ma tahan näha sind samal poolel - taevas, kus su nimi on Eluraamatus.
Jumala õnnistusi ja kõike head sulle!
Aitäh Markku Hatara, et olid siin saates!
Tõid tuliselt esile selle, mida usk on sinus sünnitanud.
Seda näeb ka sinu näost, kui sind jälgida.
Olgu see ka edaspidi kirgas ja toogu esile oma viljad!
Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1770 (kõne hind 10 euri).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa