Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja vieraanani tänään on Ilpo Salo.
Tervetuloa Ilpo. - Kiitos.
Olet Etelä-Pohjanmaan poikia.
Kerrotko, missä olet syntynyt ja millainen varhaislapsuus oli?
Olen Etelä-Pohjanmaan poikia ja syntynyt Soinissa.
Sehän on Etelä-Pohjanmaan itäisin kunta.
Olen sydämeltäni ihan pohjalainen -
mutta Saarijärveltä on tullut kielikiila sinne Soiniin, -
että siellä ei puhuta leviää vaan -
Keski-Pohjanmaan ja Keski-Suomen juttuja.
Sieltä on lähdetty maailmaan ja lapsuudessa oli tavallinen perhe.
Pienviljelyä ja pikkuisen eläimiä. Isäukko teki metsurihommia talvisin.
Siinä se meni ja -
uskonasiat tulivat kuvioon, -
kun meidän kylällä, jonka nimi on Hautakylä, -
tuli herätys -60-luvun alkupuolella.
Äiti tuli uskoon muistaakseni -62.
Kylällä tuli varmaan 70 jos ei 80 % ihmisistä uskoon.
Muistan niitä lapsuuden aikoja.
Oli kokouksia ja oli valtava herätyksen meininki.
Yhdenkin kokouksen muistan ihan pikkupoikana.
Tupa oli täynnä porukkaa, -
ihmiset olivat polvillaan lattialla, itkien rukoilivat Herran puoleen.
Melkein missä tahansa yhteydessä törmäsi siihen, -
että joku naapurin poika sanoi: - "Katso kuule tässä on hieno peili."
Pikkupeilin takana oli jokin Raamatun lause. Se oli elävää ja oli pyhäkoulut.
Siellä ei ollut ihan pikkulapsia vaan vanhempiakin.
Onko taustoitettu sitä herätyksen alkua?
Minkälaista oli sitä ennen ja miten herätys lähti liikkeelle?
En ole ihan sata varma siitä -
mutta se oli joku raamattuopiston kaveri.
Olisiko Eemeli Nyyssölä ollut yhtenä, jotka siellä kiersivät.
Sitä ennen oli paljon käynyt Niilo Ylivainio -60-luvulla, -
ja oli pitänyt kokouksia, ja sen jälkeenkin.
En itse muista, että olisin Ylivainion kokouksissa ollut.
Sen muistan, että pyhäkoulut oli ja siellä oli runsaasti porukkaa.
Silloin oli muutenkin ihmisiä enemmän kuin nykyään.
Sieltä se lähti.
Ei missään kohtaa elämässä, ei huonompina aikoinakaan, -
kadonnut se, että on Jumala ja Jeesus.
Ei tarvinnut etsiä näitä, -
mistä ihmiset etsivät kaikennäköisistä henkijutuista.
Oli selvää, että Jumala on ja Jeesuskin on.
Sitä ei ymmärretä ilman etsikkoaikaa.
Etelä-Pohjanmaasta sanotaan, että se on Suomen raamattuvyöhyke.
Se, mitä Soinissa tapahtui, on samantapaista, -
mitä eri aikoina on tapahtunut myöhemminkin.
Joo. On se totta.
Edelleenkin sanotaan, että se on -
mutta kyllä aina nämä herätyksetkin tuppaa urautumaan.
Varsinkin vielä nuorempana ja -80 luvullakin.
Jumalaa kunnioitettiin nimenä vaikka ei henkilökohtaista uskoa ollutkaan -
toisin kuin tänä päivänä.
Vaikka sait niitä oraita nähdä -
tai itse olit oraalla, kun herätykset siellä olivat, -
niin myöhemmin maailma sai sinutkin viekoiteltua.
En varsinaisesti muista, että minulla olisi teininä ollut etsikkoaikaa.
E tehnyt uskoratkaisua.
Velipojalla oli kaksi etsikkoaikaa rippikouluiässä.
Minulla ei ollut ja siihen aikaan oli tapa, -
että kun rippikoulun oli käynyt, sai alkaa käydä tansseissa.
Millään lailla äiti ei uskovana sitä vastustanut, se oli sen ajan tapa.
Alkoholiakin sai ottaa eikä siitäkään valtavasti nuhdeltu.
Minulle tuli sitten jossakin kohtaa, aika pian, -
tarve olla jonkin asteen kova jätkä.
En ole saanut jäljitettyä miksi mutta -
mukaan tulivat huonot kaverit ja huonot suhteet.
Sitä myöten tuli päihteitä, huumeita ja kaikenlaista tällaista.
En missään kohtaa ole ollut piikki narkomaani.
Aina olen tiennyt, että se on menoa, jos sille tielle lähden.
Ihan riittävästi on itsekin tullut kokeiltua.
Nämä huonommat vuodet mentiin vuoteen -
-80 -86:teen.
Silloin tuli viimeinen vankilatuomio.
Jumala oli jo sitä ennen alkanut minua kutsumaan.
Tiesin, että tämä on etsikkoaika -
ja kävin juttelemassakin naapurin isännän kanssa, -
joka oli pitkän linjan saarnamies ja tavallaan minun esikuvakin.
Hän sanoi, että kyllä tämä siltä vaikuttaa -
mutta kuitenkin ratkaisu meni vankilan jälkeiseen aikaan.
3 päivää sen jälkeen, kun pääsin viimeiseltä tuomiolta, -
olimme Seinäjoella jossakin kämpässä.
En tiedä kenen luona mutta siellä oli porukkaa.
Heräsin sieltä ja oli niin paha olo, -
että ei ollut enää vaihtoehtoja. Ratkaisu oli tehtävä.
Soitin naapurin isännälle, joka soitti Seinäjoelle -
jo edesmenneelle Matti Karille, Kansanlähetyksen saarnamiehelle.
Matti tuli ovelle kolkuttelemaan, että täälläkö halutaan jutella Jeesuksesta.
Olin jo sitä ennen päättänyt, -
kun meillä oli 20 pulloa kaljaa kaapissa ja koskenkorvaakin oli pullo tai pari, -
että se äijä ei tule sisälle.
Mutta kun Matti kolkutti ja avasin oven, olin täysin voimaton.
Olin ajatellut juoda ne ensin pois ja katsoa sitten.
Matti tulee ja tervetuloa vaan. Matti johdatti uskontielle.
Hän näytti traktaatin, missä on ristin- muotoinen silta ja alla kuilu.
Jeesus on se silta ja tästä kun mennään yli, niin siellä on pelastus.
Sitten hän kysyi, että tahdotteko.
Systeri oli siinä mukana. Hän oli ollut varhaisteini-ikään asti uskossa -
mutta oli lähtenyt maailman teille.
Hänkin uudistui ja minäkin sanoin legendaariset sanat, -
kun polvistuimme lattialle, -
'Jos sinä Jeesus olet olemassa, niin tahdon elämäni sinulle antaa.'
Jeesus oli olemassa, aamen.
Aamen. - Se oli hienoa. Ei ollut mitään valtavia tunteita.
Se oli lähinnä helpotus. Tässäkö tämä oli?
Voinhan sen tässä kertoa, että siinähän tuli sellainen tilanne, -
että 3 päivän päästä tuli lankeaminen heti alkuun.
Istuin paikallisessa kantakrouvissa Seinäjoella -
ja mietiskelin, kun kaljaa join, -
"No, tässä se uskokin oli ja tulihan tuokin koettua."
Siinä vähän törpöteltiin -
mutta Jumala kyllä puuttui aika voimakkaasti siihen -
ja näytti, että tämä ei ollut tässä vielä. Opetti rukoilemaan ja kiittämään.
Monella lailla Hän lähti viemään tosi voimakkaasti eteenpäin.
Eikä siinä kovin kauaa mennyt, kun menin Vaasaan kokkikouluun.
Sitten Jumala antoi kielilläpuhumisen armolahjan.
Se tuli tilaisuudessa, jossa oli kaksi saarnamiestä.
Sanottiin, että täällä on kaksi kielillä puhumisen armolahjaa -
ja yksi selittämisen armolahja. Siitä se alkoi ja nopeasti lähti heti.
Kyllä minä kuuntelin, että mitä minä höpötän.
Yksistään aina puhuin ja puhuin, ja se tuntui hyvältä.
Siinä oli jotakin sellaista, -
ettei se omasta päästä voi tulla, kun sujuvasti tulee.
Edelleen on ollut ja oli minulle hienoa.
Olitko saanut opetusta kielillä puhumisesta ja -
asioista, mitä Raamattu selittää? Oliko se outo vai tuttu alue?
Kyllä se siinä vaiheessa, kun olin ollut uskossa kaksi kuukautta, -
oli aika lailla outoa. Tiesin ja olin käynyt Soinissa, -
kun siellä oli Vapaakirkon telttajuhlat kesäisin.
Siellä kävin ja ihmettelin, että mitä nuo oikein ovat?
He olivat sellaisia "halleluja, halleluja." Vähän tuntui oudolta.
Hyvä meininki oli ja se oli aika nopeasti normaalia.
Hiljaisemmassa porukassa saa olla vähän ääntäkin.
Tulee sisäinen rauha. - Tulee, tulee.
Millä tavalla vaelluksesi jatkui? Olitko Vaasassa töissä sitten?
En ollut Vaasassa töissä vaan kurssilla.
Sitten menin Lohjalle ja olin siellä vuoden verran töissä.
Sieltä Helsinkiin ja sitten tuli lama.
80-90-luvun vaihteessa loppui käytännössä kaikki kokin työt.
Sitten tulin kotiin Soiniin.
Isäukkoa olen autellut maanviljelys touhussa.
Silloin 90-luvun alussa oli vähän sama tilanne, kuin mitä nyt eletään.
On tullut koronat ja kokit ovat myöskin menettäneet ammatteja, -
tai töitä on ollut vähemmän. Nyt ollaan siinä samassa.
Jollakin tavalla maailma toistaa itseään. - Niin, kyllä.
Miten sinun vaelluksesi sekä työmielessä että uskon saralla -
meni eteenpäin sitten, kun Soiniin tulit?
Sanotaan, että olin kotosalla.
Sitten aloin musiikkia tekemään 90-luvun alussa.
Ehkä -92 opettelin kitaraa soittamaan ja heti alkoi tulla lauluja.
Kuljin naapurin miehen mukana, -
kun hän kävi saarnaamassa ympäri Etelä-Pohjanmaata.
Olin kokouksissa mukana lauleskelemassa.
Siinä oli monenlaistakin mutkaa matkassa.
Olin avioliitossa naisen kanssa, -
joka on syöpään kuollut aikanaan.
Hänkin oli mukana kiertelemässä.
Muutin Helsinkiin 2001, -
silloin kun olivat ne pommi-iskut.
Menin toisenlaiselle koululle, joka oli tietokonekoulu ja multimediaa.
Juuri tietokone ja multimedia -
saa sinut innostumaan varsin paljon vielä tänä päivänäkin.
Kerrotko millaista hedelmää siitä syntyi?
Helsingissä ollessa, -
sitten kun tuli videokamera, tuli mieleen, -
että voisin videokameralla kuvata hengellisiä kokouksia.
Muutenkin vähän kuvata, koska ne tulivat koko kansan saataville.
Kun olin töissä, niin se oli taloudellisestikin mahdollista kuvata.
Siitä tuli - voisiko sanoa - paha tapa, -
vaikkei se paha ole mutta siihen jäi koukkuun.
Olen hieman keräilijäluonne, että pitää olla paljon ja monenlaista.
Kiertelin kuvaamassa kokouksia jonkun vuoden.
Laittelin niitä kotisivuille nettiin. Sitten tuli tuo YouTube mahdollisuus.
Yksi kaveri näytti, miten se onnistuu 2000-luvun alkupuolella.
Sitten sinne ja nythän niitä on siellä paljon.
Luulen, en ole ihan varma, että tämä ristintie.com on -
Suomen suurin saarnavideoita julkaiseva kanava.
YouTubessa on myös tohtori ristintie nimellä.
Kun mennään tähän osoitteeseen ristintie.com, niin mitä sieltä löytyy?
Sieltä löytyy kaikennäköisiä saarnoja.
Muutamia tuhansia kappaleita, mitä olen vuosien varrella kuvannut.
Siellä on toistenkin kuvaamia saarnoja.
Vanhoja saarnakasetteja olen digitoinut MP3:ksi.
Siellä on MP3 saarnoja monta tuhatta ja niitä voi kuunnella.
On haastatteluja, olen kaikennäköisiä vieraita haastatellut.
On monenlaisia ja sitä vähitellen tehdään jatkuvasti.
On saarnamiehiä, on konnaa, tai entistä konnaa lähinnä, -
mitä olen haastatellut.
Sellaisella omalla tyylillä tuodaan asioita esille.
Toisin sanoen olet tavannut paljon evankelistoja, hehän saarnoja pitää.
Kyllä, kyllä. - Sinä itsekin pidät mutta palataan siihen myöhemmin.
Olet tavannut hyvin paljon evankelistoja.
Mitä haluaisit kertoa, millaisia henkilöitä olet tavannut?
Esimerkiksi Polvijärven pastori oli silloin alussa.
Katsoin TV7:ltä ohjelmaa.
Siellä Aulikki Hartikainen profetoi.
Mietin, että hetkinen, hänhän puhuu minulle.
Ajattelin, etten tunne edes tuota ihmistä, miten hän minulle puhuu?
Ymmärsin kyllä, että näin Jumala voi toki toimia.
Kaivoin puhelinnumeron ja soitin heille.
Siitä lähti yhteistyö ja paljon kävin heidän kokouksissaan -
musiikkihommissa, soittamassa ja laulamassa.
Tein heille nettisivut aluksi.
Pirkko Vesavaaran kanssa on tehty yhteistyötä ja kierretty kokouksissa.
Musiikkihommaa on ollut ja näin se on vähitellen mennyt eteenpäin.
Nyt pastori Arto Boan kanssa -
tehdään aika tiivistä yhteistyötä.
Olit myös kaukomailla Arton kanssa.
En ole vielä ollut mutta haastettiin viime kesänä Ruandaan.
Arto pyysi ja lupasi, että saa laulaakin.
Olisi se ollut, kun 50 000 ihmistä on kuulolla, mutta sinne vielä mennään.
Sinä olet varmasti kuunnellut itsekin näitä saarnoja.
Jotakin uuttahan niistä aina jää mieleen.
Kyllä niistä jää mieleen ja varsinkin siitä olen kiitollinen, -
että kun tuli uskoon, niin sain kasvaa hyvien uskovien ihmisten seurassa.
En ikinä ole sellainen, että uskoisin kaikennäköisiin virtauksiin, -
joita tulee, ja lähtisin niihin mukaan.
Olen jalat maassa oleva tyyppi enkä hurahtelija niin sanotusti.
Tämä on tosi mielenkiintoista hommaa.
Edelleenkin uskon, että vielä on paljon suurempaa tulossa.
Ristintie.comilla on todellakin valtava määrä katsojia.
Paljonko se olikaan? - Siellä on nyt 12700 tilaajaa -
ja pian 10 miljoonaa latauskertaa.
Se on se laajuus, millä olet pystynyt välittämään Jumalan Sanaa.
Oletko oikein ymmärtänyt, miten tärkeätä työtä sinä teet?
En minä aina ymmärrä.
Joku joskus sanoi, että jossakin Ruotsin vankilassa joku kaveri -
oli tehnyt ratkaisun katselemalla Ristintien saarnoja.
Eihän siinä mitään, kiitos Jumalalle.
Sinä kylvät ja varmasti moni lähtee itämään.
Vuosien varrella on tullut paljon yhteistyökumppaneita, -
jotka haluavat olla yhteistyössä ja heillä on paljon saarnoja, -
joita saan vapaasti käyttää ja julkaista.
Vähemmistönä on ne, jotka ovat Teosto oikeuksiensa perään.
Olen sitä mieltä, että jos YouTubessa julkaisee saarnan, -
niin se on aika lailla julkista omaisuutta.
Mitään varsinaista kritiikkiä ei ole kentältä tullut.
Ei sellaista, mitä olisi tarvinnut vakavasti miettiä.
Pääsääntöisesti minulle laitetaan saarnoja, että voitko tämänkin laittaa.
Hyvää palautetta on tullut pääsääntöisesti.
Miten hengessä koet ilon ja rauhan, mitä saat työstäsi?
Kyllä minä parhaimmillaan saan siitä tosi paljon.
Joskus on niin, kuten nytkin, kun olen viikon ollut pääkaupunkiseudulla, -
että alkaa jalat viipottaman, että pääsisi laittamaan saarnoja nettiin.
Niitä alkaa kertymään ja puhelimella on hyvä nykyään kuvata.
Niillä saa näppärästi.
Oletko ajatellut sitä, että kun herätys tulee, jota me kaikki odotamme, -
se tarkoittaa, että kuvauskohteet satakertaistuu.
Silloin tarvitaan tällaisia miehiä kuin sinä, jolla on kevyt välineistö.
Voi tehdä tilanteessa kuin tilanteessa dokumentin, -
joka lähetetään eteenpäin ja leviää ympäri maailmaa.
Olen vähän jäänyt jälkeen tekniikasta, täytyy päivittää.
Tekniikkahan menee voimakkaasti eteenpäin -
ja olen jäänyt samalle moodille. Teen samalla lailla ja osaan -
laittaa nettiin mutta on tullut kaikenlaista.
Laatukysymyksiä ja äänet ovat tärkeitä.
Ne ovat tärkeitä mutta kun tulee oikein tulva, kun herätys tulee.
Odotatko sinä herätystä? - Odotan. - Miksi odotat?
Uskon, kun tämä maailmanmeno on tätä, mitä tämä on.
Ja kun on kentällä, niin ihmiset oikeasti pelkäävät.
He pelkäävät todella.
Kuten Raamattu sanoo, että vuoret kaatukoot päällemme.
Pelko on konkreettista, eikä siihen riitä enää jotkut evoluutioteoriat.
Eihän ne rauhaa tuo.
Siihen tarvitaan Kristusta, joka tuo oikean rauhan. - Aamen.
Uskon, että ihmisiä vielä tulee ihan jonoksi asti -
ja antaa elämänsä Jeesukselle.
Siitä en ole varma kävelläänkö kirkkoihin ja seurakuntiin kadulta -
mutta jos siellä joku on sanomassa "Lähdetään", niin tullaan herkemmin.
Ristin sanoma nousee vielä sellaiseen arvoon, -
kun sitä julistetaan rohkeasti uskossa -
ja väännetään se rautalangasta.
Pitää muuten vääntää seura- kunnissakin rautalankaevankeliumia.
Väännetään niin, että kun sen kuulee, ei voi millään itseään puolustaa.
Jumalan Henki ajaa sellaiseen tilanteeseen, että on tehtävä valinta.
Tämä on se juttu. - On varmaan näin, kun usko tulee kuulemisesta.
Kyllä nimenomaan. - Sinulla tulee sekä kuva että kuuleminen.
Sehän vie sanoman perille.
Millaisia aikoja odotat lähimmän kahden vuoden sisällä tällä alueella?
Olen sellainen, että odotan tavallaan, -
että milloin pamahtaa oikein isosti maailmassa.
Toisaalta, se voi pamahtaa myös isosti -
herätyksen suhteen, ja pamahtaakin isosti.
Aika monilta tahoilta, hengellisessä työssä olevilta ihmisiltä, -
tulee signaalia, että jotakin suurta tulee tapahtumaan.
Sitten tulee myöskin sitä toisenlaista.
On aitoa uskoa Jeesukseen mutta viereen tulee, -
ettei aivan vaan mennään vähän kiertämällä.
Vihollinen ei lepää. - Ei varmaan lepää.
Iloitsen siitä, kun olen tutustunut sinun työkenttään.
Se on todella sellainen, jota tänä päivänä tarvitaan.
Kiitän sinua siitä ja annan samalla sinulle nyt pari minuuttia -
vapaata sanaa. Anna Pyhän Hengen ohjata. - Kiitos Martti.
Jeesuksen nimessä oikein haluan sanoa sinulle, joka tätä katsot.
Ei ole ollenkaan huono vaihtoehto, että antaisit elämäsi Jeesukselle.
On ihan sama, missä tilanteessa olet. Ihan sama, mitä sinä uskot.
Ihan sama, mikä on mielipiteesi evoluutiosta tai mistä tahansa.
Ei sillä ole niinkään merkitystä vaan sillä on merkitystä, -
että on olemassa Jumala ja Jeesus.
Häneltä löytyy vastaukset jokaisen ihmisen ongelmaan.
Raamattu sanoo, että jos haluat elää niin kuin Jumala sanoo, -
niin tulet tuntemaan, onko tämä asia totta vai valhetta.
Ei se vaadi sen kummempia.
Ei tarvitse mennä toitottamaan kadulle isoon ääneen.
Voit nyt, sillä missä olet, sanoa, -
"Jos se on totta, mitä tuo kaveri sanoo, että on olemassa Jeesus.
Jos Raamatun asiat ovat totta ja jos Raamattukin on totta, -
niin näytä minulle Jeesus, että olet olemassa."
Jos tämän sydämestäsi pyydät.
Tiedätkö mitä, Jeesus näyttää. Jeesus ei koskaan valehtele.
Aivan sama, mitkä ovat ongelmasi ja murheesi.
Eikä tarkoita sitä, että uskoon tullessa sinusta tulee yläpuolella oleva.
Ei uskovat ole yhtään parempia.
Kaikki yksin Jumalan armosta, ei millään teoilla voi ansaita.
Maailman kaikki muut uskonnot ovat kiinni teoista.
Pitää ansaita, kuka jakaa lappuja ja kuka mitäkin mutta Jeesus on Herra.
Rukoile tämä, niin saat nähdä mitä tapahtuu. Aamen.
Kiitos Ilpo Salo tästä hyvästä ja tiiviistä lopetuksesta.
Tämä on hirveän hyvä aina muistaa, että Jeesus on Herra -
ja kun Hän on isäntämme, niin ei tarvitse mistään murehtia.
Onko vaihtoehtoja? - Ei ole. - Kadotus on toinen vaihtoehto.
Se on näin. - Kuka sinne haluaa. - Pimeys tai valo.
Kiitos Ilpo. Herra siunatkoon myös tätä työtä, millä sinä levität evankeliumia -
ennen kaikkea eri puolilla Suomea. - Kiitos. - Kiitos.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola