Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares ja -
vieraanani tänään on Henri Niemelä. Tervetuloa Henri. - Kiitos paljon.
Käytkö läpi lapsuudestasi merkittäviä asioita mitä haluat nyt kertoa?
Synnyn vuonna -73, joka oli muuten kovin aborttivuosi.
Olen kiitollinen, että sain syntyä.
Synnyin ns. helluntailaiseen perheeseen.
Isä ja äiti kuuluivat helluntaiseurakuntaan.
Isä oli siellä vanhemmistoveljenä.
Eleltiin tavallista elämää ja käytiin koulussa.
Minua ei koskaan seurakunnassa pakotettu mihinkään.
Isä oli hyvin rakkaudellinen ja myös äiti -
mutta 10-vuotiaana muistan selkeästi, kun Jeesus kutsui.
Telttakokouksessa tunsin selvästi, -
että minun täytyy tehdä parannus, uskoa Jeesukseen.
Täytyy tehdä oma ratkaisu ja kääntyä Hänen puoleensa.
Menin eteen ja annoin elämäni Jeesukselle.
Ai, mikä se vapaus oli. 10-vuotiaana tuntui ihana vapaus.
Nyt olen Jeesuksen oma, verellä pesty ja kaikki on kunnossa.
Menin keinumaan leikkikentälle, jossa telttakokous oli.
Ei ole keinuminenkaan tuntunut ikinä näin ihanalta, on niin vapaa olo.
Kirjamyynnistä eräs nainen antoi minulle Luis Palaun kirjan -
"Herätyssaarnaaja." Katsotaan mihin tämä johtaa myöhemmin.
Samana kesänä kävin kasteella leirillä. Siitä elämä meni eteenpäin -
ja noin 12-vuotiaana aloin soittamaan rumpuja.
Heti oli niin, että soitan Jeesukselle, en muille.
Hain äidin kattilat, kun ei ollut omia rumpuja, -
tyhjensin karkkilaatikoita ja hakkasin. Perustettiin bändi.
Sitten sanoin isälle, että haluan soittaa Jeesukselle rumpuja.
Laita minut rumpukurssille. Siellä käytiin ja -
tuli ensimmäiset akustiset rummut ystävän makuuhuoneeseen.
Olen kiitollinen ystävän äidille, -
joka kuunteli rumpujen soittoa päivästä toiseen omakotitalossa.
Siitä se lähti. Perustettiin bändejä ja menin Kouvolan -
helluntai srk:n nuorisokuoroon.
Alkoi tulla hengellisiä ja kristillisiä hevibändejä myöhemmin.
Musiikki oli ensimmäinen tapani palvella Jeesusta.
Jakautuivatko kaveripiirit sen mukaan vai olivatko he mukana?
Oli muutamia hyviä uskovia ystäviä -
ja oli niitä, jotka eivät tunteneet Jeesusta -
mutta olivat innoissaan rumpujensoittotaidostani ja bändeistä.
Se oli mielestäni yksi hyvä keino tuoda heillekin evankeliumia.
Kun joku sanoi "Luulin, että kuuntelette vain virsiä ja soitatte urkuja", -
niin sanoin "Ei. Kaikki soittimet on käytössä.
Ei Herra ole niitä rajoittanut, ehkä me ihmiset joskus." Se oli positiivista.
Tästä mitä sanoit.
Teillä oli vapaus ilmaista sitä teidän vakaumustanne.
Oletko havainnut, että hyvin helposti tulee tällaisia -
"soso, tämä ei ole enää sitä."
Kyllä. Kun tuli Suomen ensimmäisiä kristillisiä hevibändejä, -
jouduimme vanhemmiston puhutteluunkin kerran.
Sitä ei ymmärretty vaikka sanoimme, -
että Jumala käyttää kaikkia musiikkityylejä, missä on hyvät sanat -
ja Hänen Henkensä mukana. Ei Jumala niitä rajoita.
Kun sanoin "Entä, kun teillä on Seppo Kohvakan iskelmämusiikkia" -
niin keskustelu loppui siihen.
Hekin ymmärsivät, että monella tapaa voi tuoda.
Siinä on sydämen asenne.
Kun teet sydämestäsi ja Herralle tosissaan. Me tehtiin todella tosissaan.
Miten kouluvaiheen jälkeen elämäsi lähti rakentumaan?
Siinä käytiin ala- ja yläaste ja menin kauppaopistoon.
Se oli kuuminta bänditouhu aikaa.
Sitten tuli kerran se hetki, että mietin -
'Jeesus, onko tämä kaikki mitä voin saada hengellisestä elämästä?'.
Kas kummaa kaveri kävi SYKRin raamattukoulua ja toi kirjan -
Kenneth Hagin "Jeesuksen nimi." Luin sen -
ja mietin voiko näin hyvää opetusta olla. Missä tämä on ollut?
Olin ajatellut, että vanhurskas tarkoittaa -
vanhaa ihmistä seurakunnassa, joka ei koskaan mene katumuspenkkiin,
koska on niin pyhä. Oli Jeesuksen nimen auktoriteetista -
ja siitä jano lähti kasvamaan ja se kirja tyydytti sitä janoa.
Kouvolassa samoihin aikoihin, kun olin noin 18-vuotias, -
toimi Matti Wendelin, silloin oli Lehtinen sukunimenä.
Näin hänen kokousilmoituksensa ja menimme sinne kaverin kanssa.
Vaikka oli hapsutakit ja hevikuteet, niin Kipon Raimo huusi edestä -
"Tervetuloa veljet kokoukseen."
Ei yhtään arvostelu ulkonäön tai jonkin muun perusteella -
vaan hän näki sydämen halun hengessä.
Tutustuimme Mattiin ja lähdimme Matin porukkaan mukaan.
Millaisia vaiheita oli, -
kun olit vahvasti 10-vuotiaana saanut Pyhän Hengen sydämeesi, -
joka ohjasi sinua. Millaisia vaiheita sen jälkeen tuli?
Oliko tasaista vai menikö alas ja ylös välillä?
Ei se tasaista ollut, meni välillä ylös ja välillä alaspäin.
Kun olin mennyt naimisiin ja IT-ala kiinnosti paljon, -
niin hengellinen alkoi vähitellen hälvenemään, -
kun pääsi koulutukseen ja hyväpalkkaiseen työhön.
En koskaan uskoa hylännyt kokonaan.
Fujitsulla, kun olin järjestelmävastaava, -
jopa rukoilin palvelimien puolesta, kun ne eivät toimineet.
Kerrankin yksi palvelin ei käynnistynyt.
Laitoin käden päälle ja Jeesuksen nimessä nouse ja se nousi.
Kun vartijoilla on kameravalvonta, niin niillä on varmaan ollut hauskaa.
Se tilanne tavallaan kylmeni ja minulle tuli avioero.
Oli uskottomuutta -
ja elämä meni jotenkin tosi sekaisin. Tuli tosi kovat kivut henkisesti.
Sehän johti siihen, en muista oliko se aamu- vai iltapäivä, -
että olin kellarissa haulikonpiippu suussa. Ajattelin vetää liipaisimesta.
"En jaksa enkä kestä kipua, että minua on petetty.
Minulla on niin paha olla."
Huusin siinä hetkessä, että Herra auta.
Meni 10 sekuntia, niin puhelin soi ja kaveri soittaa, -
että hänellä on sellainen olo, että sinulla ei ole kaikki hyvin.
Kiitos Herralle, että olen tässä tänä päivänä, aamen.
Pysähdytään tähän, koska tuossa meni niin nopeasti valtavia asioita.
Sinulla alkoi tulla masennus -
ja yhtenä merkittävänä syynä oli avioero, -
johon sinä et ollut syyllinen, et ollut tehnyt mitään syrjähyppyä.
Se oli sinulle tietysti negatiivinen yllätys ja kova paikka. - Kyllä.
Oliko sinulla ketään sellaista henkilöä, -
jonka kanssa olisi voinut jakaa niitä asioita?
Ai sen tragedian jälkeen? - Ei vaan tragedian aikana.
Kyllä oli joku mutta ei tavallaan niin läheisiä.
Ei niin läheistä. - Olisiko ollut hyvä, jos olisi ollut?
Olisi, jos olisi ollut joku hyvä ja luotettava ystävä siinä tilanteessa.
Se, että menee niin epätoivoiseen tilanteeseen, että suunnittelee -
ampuvansa itsensä. Onhan se todella pohjalukema.
On se. Kipu oli niin kova vaikka olin uskoon tullut.
Uskon, että saatanakin jopa sokaisi, että ei tästä ole muuta tietä ulos.
Kipu päättyy, kun päätät päiväsi.
Sehän on kaikista pahin valhe, mikä ihmiselle syötetään.
Juuri tätä ajattelinkin. On kaksi henkivaltaa.
Jumalan rakastava ja pimeyden, joka haluaa vaan tuhota ihmisen. - Kyllä.
Avautuiko tämä hengellinen sinulle, että on pimeyden henkivalta?
Kyllä. Ei Jumalan Henki laita ihmistä tappamaan itseään -
tai mihinkään tuhoon. Se on sielun- vihollinen, joka haluaa tuhota -
tavalla jos toisella, jos me annetaan siihen lupa.
Tuliko kukaan ulkopuolinen tietämään, että sinulla oli tällaiset aikomukset?
Ei sitä ennen mutta jälkeen. - Myöhemmin, kun olit siitä selvinnyt.
Kyllä. Tietenkin tämä kaveri, joka soitti, tiesi -
ja parille muulle kerroin asiasta.
Se oli asia, joka järkytti itseänikin tosi paljon. - Varmasti.
Huh, miten lähellä. Sen takia olisi tärkeää, että ihminen saisi avun -
ennen kuin tarvitsee mennä niin pitkälle.
Olisi keskusteluapua, huutaa Jeesusta avukseen.
Tämähän vaikutti myös terveyteesi.
Kyllä on se vaikuttanut.
Oliko se suoraan tämän seurauksena, kun sinulle tuli burnout -
vai tuliko se myöhemmin? - Kyllä minulla sen jälkeen oli burnoutia.
Sitten oli sellainen tilanne, kun asuin yksiössä.
Olisi pitänyt mennä töihin ja en jaksanut.
Ilmoitin, että pidän etäpäivää.
Makasin sängyssä ja mietin, mitä minä nyt teen?
Kun sitten ajattelin, että Jeesus auta, niin Pyhä Henki sanoi selkeästi -
sydämelleni, että rukoile kielillä, se riittää.
Rukoilin kielillä tunnin tai kaksi putkeen.
Olo nousi ihan kuin taivaallisiin.
Siinä hetkessä, kun sinä kesänä oli eron jälkeen mennyt huonosti, -
päätin, että saatana ei tuhoa minun elämää.
Yksi avioero ei tuhoa minun elämää, lähden toiseen suuntaan.
Siitä lähti nousukausi.
Sinä olet IT-alalla töissä, -
jossa teknologian kehitys on valtavan kova.
Kehitys on periaatteessa positiivinen ja sinulla oli toisaalta vähän masennusta.
Millä tavalla ne asettuivat elämässäsi? Pääsitkö siitä nousemaan?
Kyllä minä pääsin nousemaan.
Samoin kuin tekniikka kehittyy eteenpäin, se on hyvä asia -
mutta samalla vähän pelottavaa.
Menemme selkeästi myös tekniikan osalta kohti lopun aikoja.
On tulossa, ja jo olemassa, tekniikoita, että olisi parempi ettei olisi.
Toisin sanoen, se tarkoittaa sitä, -
että ihmiset, jotka eivät vaella Jumalan tahdossa, -
eivät huomaa sitä rajaa, missä pitäisi pysähtyä.
IT-alalla ja muuallakin ihminen haluaa leikkiä Jumalaa.
Tuoda sellaista tekniikkaa, -
että ihminen on itse Jumala ja oikeaa Jumalaa ei olekaan olemassa.
Tämähän on nyt nimenomaan ajankohtaista.
Nokian pääjohtajakin sanoi, että vuonna 2030 pystytään tekemään -
ratkaisuja, joissa voidaan laittaa ihmisiin asioita, -
jotka tekevät meistä ehkä ajan mittaan robotteja.
Tehdään vähän kuin hyperihminen tai hybridi.
On olemassa liha mutta meihin istutetaan mikrosiruja ja laitteita.
Päälle puettavia tai upotettavaa tekniikkaa.
Samalla yhdistetään virtuaalitodellisuus todellisuuteen.
Siinähän voidaan käyttää... ainakin elokuvissa on jo tällaisia -
kuvitelmia siitä, miten ihmiset ovat sodassa.
He ovat täysin pelottomia ja on näitä erikoisominaisuuksia.
On tulossa tekniikkaan, kun olet tässä, niin pystytkin olemaan -
toisella puolella maapalloa virtuaalitodellisuuden kautta.
Hämärtyy se, missä olen oikeasti ja ne halutaan saada yhteen.
Olet tavallaan pikkasen sekaisin, etkä tiedä oikeasti missä olet.
Se on mielestäni pelottavaa. En usko, että se on Jumalan tahto.
Jumala on asettanut asumisen rajat.
Raamatussa on niin selkeitä asioita, että ei tule leikkiä Jumalaa.
Sielunviholliselle kävi huonosti, kun yritti olla Jumala.
Elämässäsi on tapahtunut monenlaista -
mutta se ei pääty uhkaukseen ampua itsesi -
vaan sinulla on ollut myös sairauksia, jotka ovat olleet yllättäviä ja vakavia.
Mitä sairauksia sinulla on ollut?
2010 menin ns. äijäspinning tunnille, missä poljetaan pyöriä hullun lailla.
En ottanut mukaan juomapulloa ja IT nörttinä -
en ollut harrastanut liikuntaa kahteen vuoteen. Poljin täysillä tunnin.
Tulin sieltä, rojahdin vessaan ja meinasin oksentaa.
Parin päivän päästä menivät jalka- lihakset jumiin ja lähdin päivystykseen.
Olin joutunut sellaiseen tilaan, kuin olisin ollut maanjäristyksen uhri eli -
sementtipaalujen välissä olisi jalat olleet puristuksessa.
Jouduin teho-osastolle. Dialyysiä, letkuja ja muuta.
He meinasivat avata lihaksen jaloista.
Teho-osastolla mietin, että kaiken- laiseen sitä ihminen itsensä laittaa.
Kuitenkin rukoilin ja kuuntelin Jumalan Sanaa.
Tunnustin, että Jumalan Sana on edelleen totta, Herra on parantaja -
ja minä kävelen. Nämä jalat alkavat toimimaan.
Viimeisen päivän aamuna lääkäri tuli antamaan tuloksia.
Tulokset ovat ihan normaalit ja minä kävelin täydellisesti.
Ennen sairaalaan joutumista olimme matkamessuilla ja -
jouduin rullatuoliin, kun en pystynyt kävelemään.
Urheilu saattaa teettää kaikenlaista.
Sitten sinulle tuli myöskin aivoinfarkti.
Se tapahtui 2017. Heräsin viiden aikaan aamulla, -
istuin sängyn reunalla ja sanoin vaimolle, -
että miten on niin lötkö olo jotenkin.
Lähdin vessaan, tulin takaisin ja yht- äkkiä halvaantui vasen puoli täysin.
Sain itseni vedettyä sängyn päätyyn ja sitten meni puhe.
Olin kuin 3,5 promillen humalassa.
Päivihän otti Raamatun ja alkoi tunnustamaan Jumalan Sanaa.
Soitettiin ambulanssi ja mentiin teho-osastolle 140 km/h.
Tilanne oli vakava. Verenpaine oli 300, tukoksia päässä.
Ambulanssissa itkin, että Herra, tässäkö elämä oli.
Tuli heti sellainen rauha, että ei ollut tässä.
Sairaalassa makasin sängyllä, verenpaineet 300, -
vasen puoli halvaantunut ja puhe ei toimi.
Mieleeni tuli sanat, että yksi nimi ylitse muiden, Jeesus.
Samalla Pyhä Henki sanoi: "Mene ja julista, että minä parannan, pelastan -
ja vapautan," siinä hetkessä, kun itse olen fyysisesti tällaisessa tilassa.
Koin mieletöntä rauhaa, rukoilin kielillä ja aloin nauraa hengessä.
Se on järjenvastainen tilanne. Herra kutsuu julistamaan, että Hän parantaa.
Olen toipunut siitä oikeastaan täydellisesti.
Ei ole tämä puoli halvaantunut, pysyn puhumaan, soittamaan rumpuja.
Pientä väsymystä on mutta uskon, että Herra siihenkin tekee työnsä.
Aloitko näihin aikoihin saarnata ja käydä puhumassa tilaisuuksissa -
vai milloin se tapahtui?
Olen käynyt puhumassa nuoruudesta saakka silloin tällöin.
Toimin vuonna 2015, eli ennen tätä, -
Kääntöpiiri seurakunnan pastorina noin vuoden.
Se on ehkä isoin virka tähän mennessä.
On ollut myös kotiseurakunta- ja kohtaamispaikkatoimintaa.
Ollaan tehty nuorisotyötä Päivin kanssa yhdessä.
Järjestetty konsertteja ja nuorten iltoja.
Nyt esimerkiksi reilu vuosi sitten järjestettiin Kouvolassa nuorten ilta.
Meidän tyttö halusi järjestää ja olimme siinä tukena.
Siellä kävi parhaimmillaan 60 nuorta ja yli 20 nuorta tuli uskoon työn aikana.
Minullahan on pastoraalinen- ja Sanan opettajan kutsu.
18-vuotiaana Herra kutsui opettamaan. Opeta minun Sanani luotettavuutta -
ja olen joutunut sen testaamaan omassa elämässä, että se toimii.
Se toimii, kun me uskotaan, tunnustetaan ja roikutaan siinä kiinni.
Jeesus on muuttumaton eilen, tänään ja iankaikkisesti.
Ehkä juuri tämä aivoinfarkti 5 vuotta sitten -
oli tätä, jossa sinua vahvistettiin Jumalan teoissa, -
että ne ja Raamatun Sana ovat totta.
Joo. Olin päivää ennen aivoinfarktia kuunnellut saarnan 'El Shaddai', -
'enemmän kuin tarpeeksi'.
Se tuli sairaalassa mieleeni, kun kamppailin hengestäni.
Muistan, kun siellä sielunvihollinen sanoi: "Tänä yönä otan henkesi."
Sanoin "Et ota. Julistan Herran ihmetekoja ja nousen tästä."
Tämä on aika mielenkiintoista, miten julma on tämä sielunvihollinen.
Se haluaa tuhota ihmisen ja viedä helvettiin.
Olen ajatellut, että joka päivä, kun saan nousta, -
saan olla elävä ihme siitä, että Herran on minun kanssa.
Olen kiitollinen ja olen oppinut arvostamaan jokaista päivää.
Vaikka olisin huonolla tuulella, silti se on armoa.
Elämä on lahja Jumalalta.
Millaisia ihmisiä tässä vaelluksessa tapailet?
Milloin missäkin eri tilanteissa, kadulla tai joissakin tilaisuuksissa -
ja pääset keskustelemaan.
Jos kutsutaan jonnekin, puhun. Oli se pienempi todistus, saarna tai opetus.
Kohtaan ihmisiä kaupassa, juna-asemalla, kaikkialla missä kuljen -
ja Pyhä Henki avaa tilanteita.
Monesti ollaan vaimon kanssa rukoiltu ihmisten puolesta.
Kerron tähän yhden. Siellä, missä asutaan, -
tuli vastaan parikymppinen poika. Hän linkkasi jalkaa tosi pahasti.
'Hei, mitä sinulle on sattunut' ja hän selitti.
Kysyin saammeko rukoilla.
Ei ole kukaan kieltäytynyt vielä.
Me julistettiin terveyttä ja hänestä tuntui tosi hyvältä.
Menimme vaimon kanssa pizzeriaan syömään ja katsottiin, että tuollahan -
tuo poika kulkee eikä linkkaa jalkaa enää ollenkaan, kävelee normaalisti.
Miksi näistä Herran teoista puhutaan niin vähän?
Luulen, ettei siihen ole rohkeutta, vaikka se on hyvä asia, -
ja luulen, että sielunvihollinen yrittää mitätöidä.
"Ei kukaan välttämättä kuuntele, kun sinä puhut."
Saattaa olla huono itsetunto tai identiteetti taustalla.
Pitäisi olla kuuluisampi ihminen, joka sanoo, että on jotain tapahtunut.
Herran silmissä olemme kaikki yhtä arvokkaita ja tärkeitä.
Jokaisen pitää tuoda Herran ihmetekoja esiin elämässä.
Saatat olla se, joka puhuu tietylle henkilölle, joka ei kuule sitä muualta.
Rohkeasti vaan. - Ja jos on tällainen side, niin kuin sinulla oli tupakkaan, -
josta halusit päästä irti mutta et vaan päässyt.
Miten paljon ponnistelit sitä vastaan?
Ponnistelin oikeastaan vuosikausia, kuukausia, viikkoja.
Mutta jätin aina jonkun takaportin, etten ihan täysin haluakaan vapaaksi,
että ei se varmaan haittaa.
Sitten eräänä päivänä minulle tuli totaalinen kyllästyminen.
Se haisee pahalle, vahingoittaa terveyttä ja se on syntiä -
Pyhän Hengen temppeliä, ruumista vastaan, jonka Herra on antanut.
Syntiä Häntä vastaan. Raamattu sanoo ettemme saa antaa minkään -
meitä sitoa, ei minkään orjia.
Sanoin, että Herra, haluan olla täysin vapaa tupakasta.
Vapauta minut tästä, tunnustan sen synniksi itseäni ja sinua vastaan.
Samassa hetkessä Pyhä Henki kysyi: "Haluatko todella olla vapaa?"
Sanoin "Haluan" ja sen jälkeen en ole polttanut yhtään.
Sinä yönä hikoilin nikotiinit pois.
Seuraavana päivänä menin porukkaan, missä poltettiin ketjussa.
"Otatko", "Ei, en tarvitse enää."
"Mitä ihmettä?" ja selitin mitä on tapahtunut.
Se on pysynyt vuodesta 2005. - Se on aika hyvä, koska he tiesivät, -
että olet todella sidottu tupakkaan. - Kyllä.
Ei niillä ollut tietoa, mitä oli tapahtunut.
Että millä voimalla se lähti pois.
Sanoin, että Jeesus voi todellisesti vapauttaa.
Muillakin keinoilla saattaa päästä eroon mutta se on todellinen keino.
Sydämestäsi turvaa Jeesukseen ja tunnusta synti syntinä, niin vapaudut.
Henri, nyt annan sinulle pari minuuttia aikaa -
julistaa, mitä Pyhä Henki sanottavaksesi antaa, ole hyvä.
Sydämelläni on se, että jos et vielä tunne Jeesusta, tutustu Jeesukseen.
Jos olet ollut Hänen omansa mutta langennut pois läheisestä yhteydestä.
Kun kuulit minun todistuksesta, niin pieni huokaus riittää, Jeesus auta.
Jeesus on valmis vetämään luoksen- sa mutta se täytyy tehdä sydämestä.
Älä pidä tekosyitä vaan antaudu täysillä Jeesukselle.
Elämme sellaisia aikoja, että täytyy elää täysillä Jeesukselle.
Rohkeasti julistaa Hänen ihmetekojaan ja rohkeasti jutella ihmisille, -
jotka tulevat ja Pyhä Henki avaa keskustelun, eikä hävetä Jeesusta.
Voidaan hävetä muuta mutta ei Jeesusta.
Tämä maailma tarvitsee niin paljon Jeesusta.
Tarvitsee Jumalan rakkautta, anteeksiantoa, -
hyväksyntää ja oikean identiteetin löytämistä.
Jos et tunne, tutustu Jeesukseen ensimmäisen tai uudemman kerran.
Nimi Jeesus on ylitse muiden, kaikkien yläpuolella.
Siinä on valtava pyhyys ja voima kätkettynä.
Kaikki aarteet ovat kytkettynä Häneen.
Sitä pitäisi saarnoissa myöskin tuoda esiin.
Kun ihmisille puhutaan Jumalan Sanaa, -
niin tuodaan juuri Jeesus ykkösenä. - Aamen. Ilman Jeesusta ei ole mitään.
Niin se on. Ei ole puolustajaa, ei pelastajaa.
Jos ei ole Jeesus-passia, ei pääse taivaaseen. - Aamen.
Jeesuksen kautta. - Kiitos Henri, että jaoit näitä asioita, -
jossa nimenomaan Jumalan ihmeellinen voima ja rakkaus -
tulevat esiin esimerkeissä, mitä olet kertonut.
Ei ole mahdottomia tapauksia Hänelle. - Ei ole.
Kiitos. Siunausta elämääsi ja vaimosi ja perheesi elämään. - Kiitos.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola