ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Samppa Palo.
Tere tulemast Samppa! - Suur tänu!
Oleme sinuga juba ühe saate teinud ja nüüd teeme teise veel.
Me eelmine saade lõppes sellega, et ärkasid reaalselt surnuist ellu,
said peale seda päästetud ja Jumala lapseks,
kuid pidid siiski kandma "vanade aegade" karistust,
nii et istusid 3 aastat vangis.
Umbes sinna kanti me oma jutujärjega jäime.
Just nii.
Olin lõpuks avavanglas,
kus ühed nelipühilased käisid evangeliseerimas.
Veetsin nendega palju aega koos ja kasvasin ka lähemale Jumalale.
Nii et sellest sai kui tugev südameusk.
Mõistsin, et olin Jumala armust saanud uue võimaluse,
kui Ta mind tõesti surmast tagasi ellu tõi.
Kandes oma viimast karistust, palusin vanglas,
et Jumal päästaks mind sealt kuidagigi moodi.
Sest mul polnud sealsete "sõpradega" enam midagi ühist
ja ma käisin pigem oma teed, tehes ka trenni jne.
Nii tegi Jumal ühe ime,
kui vangla direktor kutsus mind kord välja
ja küsis mu käest, kas olen mõelnud katseajaga vabaks saamise peale.
Ütlesin, et minu puhul pole see ju võimalik
ja miks ta üldse midagi sellist küsib.
Ta ütles, et mul oleks võimalus
kanda viimane osa oma karistusest vabaduses,
kus pean kandma küll jälgimisseadet jalavõru näol
ja kuigi olles kodus, olles seda kui kodu arestis.
Nii läkski, et mõnda aega peale mu avalduse esitamist
anti mulle teada,
et pakkigu ma asjad ja homme on koju minek.
Mulle pandi see jalavõru ja saadetigi koju.
Mainisid eelmises saates sedagi,
et keset kõike seda teekonda oli sul üks lähedane inimene,
kes mängis väga olulist rolli ka sinu ellu jäämises.
Ja kuigi sa teadsid, et ta pole usklik, oli te vahel tekkinud siiski hea klapp.
Jaa, meil oli hea klapp.
Tänaseks on ta mu naine, Tarja,
kes käis mind vanglas nädalavahetustel vaatamas.
Meile anti vangla poolt ridaelamus üks korter,
nii et saime nädalalõppudel olla vaid kahekesi ja omaette.
See oli ka aeg, kus me paarisuhe kasvas veelgi.
Kui aga rääkisin Tarjale, et käin vanglas vaimulikel teenistustel,
siis see oli teema, millest ta ei tahtnud rääkida.
Nii et, kui ma siis õhtuti palvetasin ja tänasin Jumalat iga päeva eest,
tahtsin uskuda ka seda,
et kui Jumal on tõesti selle kõik juba sinna maani korraldanud,
siis Ta korraldab sellegi,
et ka mu tulevane abikaasa saab päästetud ja usklikuks.
Ja on tore, et Jumala plaan täitus sellegi osas.
Vaatamata teatud takistustele sai Tarjagi siiski usklikuks,
aga ta pidi ise kogema oma imet,
et mitte kunagi enam kahelda Jumala olemasolus.
Jumal tõmbas teda väga tugevalt enese poole
ja Jumala tahe sai ilmsiks mitmetes erinevates olukordades,
nii et lõpuks võttis ka Tarja Jeesuse vastu.
Oli sellega ka mingi tervenemise teema seotud?
Jaa, oli küll.
Olime majanduslikult üsna raskes seisus.
Ma olin äsja vangist tulnud
ja mul polnud muud, kui seljakoti täis võlgasid.
Nii käisime koguduses toiduabi saamas.
Samas aga saime ka hingetoitu, sest seal jagati alati ka evangeeliumi.
Tarjal oli suur rinnaoperatsioon, mistõttu tal oli 70 cm pikkune haav,
mis ei tahtnud kuidagi kinni kasvada.
Nii oli tegu avatud haavaga, kus tekkis põletik.
See oli korralik katastroof ja me ei teadnud, mida peale hakata.
Kuid siis palvetati nende haavade eest
ja me pastor küsis ka, millal tahame ristimisele minna?
Ütlesin: "Niipea, kui Tarja haavad on kinni kasvanud."
Lootsin nii väga, et Jumal teeb ühe ime,
mis kõnetaks Tarjat nii võimsasti, et ta saaks minna ka ristimisele.
Sest ilma selle imeta poleks ta eeldavasti läinud.
Ja siis ühel öösel langes valgus Tarja üle
ja ta haav oleks kui laseriga kinni lastud.
Ja kui järgmisel hommikul vaatasin, kattis seda kohta täiesti uus nahk
ja armi polnud sisuliselt nähagi.
See küll õrnalt punetas veel, aga õmbluskohti polnud üldse näha.
Olin varem pidanud õhtuti ise ta haava teipima,
sest see oli sellises kohas, et ta ei saanud seda ise teha.
Siis aga nägin oma silmaga, millise ime Jumal oli korda saatnud.
Nii läksimegi mõni päev hiljem ristimisele,
mis enne polnud avatud haava tõttu võimalik.
Vot selline ime.
- See oli suureks pöördepunktiks.
Oli tõesti ja Jeesus sai nr 1'ks Tarja elus.
See oli kindlasti pöördepunktiks ka te suhtele? - Just nii.
Üheskoos jumalariigi tööd tehes on ülimalt oluline olla ühel lainel.
Üheskoos teenimine on tõesti oluline
ja meil on sellest ka ühine nägemus.
Jumal ise on selle nägemuse meile andnud
ja koos abikaasaga teenides ei jää sa ka kunagi üksi.
Sul on alati keegi, kellega mõtteid vahetada
ja kellega ka vastutust jagada, otsustades, kes teeb mida.
See on ühine teekond, mille käigus juurduda Kristusesse.
Ühtlasi saab teine ka peegeldada sulle tagasi kõike.
Ka see, et me saame vaimus palju ühiseid asju.
Nii saame üksteist kinnitada ja kahtlustele pole mingit maad.
Kõik su elus toimunu on tõeliselt märkimisväärne.
Olid tund aega surnud - ärkasid ellu, said seejärel usklikuks,
said seejärel ka naise, kes sai usklikuks
ja kellega koos olete ühtne tandem.
Ja kui mõelda sellele, et politseis teati sind ühe isikuna,
siis hiljem, sinuga uuesti kohtudes,
olid nad üllatunud, mis sinuga juhtunud on?
Jaa.
Me teeme koostööd ühe kuritöö sanktsioonide üksusega,
mistõttu meie juures käivad inimesed,
kes peavad karistuseks tegema ühiskondlikku kasulikku tööd.
Meil on sõlmitud vastav leping,
mille kohaselt nad saavad seda tööd ka meie juures teha.
Meie eesmärk muidugi on aga evangeliseerida neid.
Nii tulidki kord paar politseinikku vaatama,
kas üks mees on kohal,
kes pidi meil oma ühiskondlikku tööd tegema.
Nad olid ruumis sees ja kui ma ka tööle jõudsin,
vaatasid nad üllatunult: "Mida see vend siin teeb?"
Läksin nendega rääkima ja ütlesin, et olen selle mehe juhendaja.
Nad olid täiega hämmingus ja umbuslikud kogu selle loo osas,
öeldes, et see pole ju võimalik.
Nii sain 1,5 tundi jagada neile, mis mu elus on toimunud
ja nad ütlesid isegi,
et peale Jumala polekski mind keegi päästa saanud.
Nad ütlesid, et olin selline inimene, kes nende meelest raudselt sureb.
Kas mind tapetakse või ma suren muul moel,
aga ma olla olnud täiega segane.
Ja siis nad ütlesid: "Aga praegu sa isegi ei näe enam endist viisi välja
ja su jutt on ka hoopis teine."
See oli nende jaoks suur tunnistus
ja nad ütlesid, et see annab neile jõudu.
Sest nad nägid, et mees, kes enne oli paadunud kurjategija
ja tegi täiega hingevaenlase tegusid,
aitab korraga teisi kurjategijaid jalule.
See on olnud tõeliseks õnnistuseks,
sest ma tean, millisest olukorrast nad tulevad.
Mulle on helistatud ja küsitud,
kuidas erinevatest olukordadest välja tulla
või kas oskan soovitada mõnda head juristi.
Nii saan alati öelda, et selleks on Jeesus.
Mainisid varem ka oma suurest võlakoormast.
Räägi, kuidas Jumal aitas sul su suurtest võlgadest lahti saada?
Olin tõesti tegelenud rohkete pettustega
ja inimeste identiteedi vargustega.
Samas tekkisid mul tohutud võlakoormad.
Mu käest võeti mitmeid asju pandiks ja mul oli riigile mitmeid lõive maksta.
Omaenese jõus poleks see kõik olnud tehtav,
kuigi inimlikult oli siiski tahe need asjad ära korraldada.
Uskusin, et kuna olen uuestisündinud ja saanud oma patud andeks,
saan ka oma võlad andeks.
Palusin usus, et Jumal annaks mulle tarkust.
Seejärel kirjutasin kohtu jaoks kaks A4 lk teksti üles,
ilma, et mul olnuks veel juristigi.
Kuid palvetasin ja ütlesin "Aamen."
Siis leidsin netist ühe juristi,
kes ütles, et ta võib proovida mind aidata,
kuid ta arvas, et see ei lähe läbi.
Olin juba varemgi püüdnud oma võlaasju korda saada,
kuid mulle öeldi,
et nende kustutamiseks läheb 10 aastat.
Lisaks oli veel üks kohtuprotsess,
mille hommikul palusin, et Jumal võiks teha imet
ja kuulutasin Jeesuse võitu selle loo üle.
Mul oli tohutu usk kogu selle loo osas.
Sain õhtul sõnumi, et kohtu-poolne otsus on kohal
ja ma peaks selle üle vaatama.
Vaatasin selle läbi ja hakkasin nutma,
sest seal oli kirjas, et kõik mu võlad on mulle andeks antud.
Saatsin pastorilegi selle kohta sõnumi
ja ta palus mul vaadata, mis see võlgade koondsumma on.
Kõik mu võlad olid koondsummaks kokku võetud
ja see oli u 80 000 eurot.
Mäletan aga eriliselt selle summa viimaseid numbreid, milleks olid 777.
See oli kui Jumala kinnitav allkiri,
et need võlad on nüüd tõesti tagasi makstud
ja ma olen võlavaba.
Nutsin selle peale,
meenutades samas, et olin hommikul palunud:
"Issand, kui annad mulle mu võlad andeks,
ei oma ma enam kunagi rohkem, kui südametunnistus lubab."
Ja siis tundsin end tohutult kurvana,
sest teadsin, et pean loobuma oma unistustest,
kuna need polnud Jumala plaanide ja tahte kohased.
Kuid ma õppisin sellega elama, tuues suuri ohvreid.
Müüsin oma elamise mitmepere elamus
ja mis iganes mul oli, see läks evangeelse töö heaks
ja teiste inimeste aitamiseks ning diakoonia tööks.
Nii et mu elu võttis sellise suuna.
Olin sõnakuulelik, samas kui Jumal nägi ka mu unistusi
ja hakkas neid ise täide viima.
Ma ei pidanud omast jõust enam midagi pingutama.
Olime vahel teinud naisega nalja, et me võtaks ikka sellise kodu,
kus oleks kivipõrandad ja see ja teine asi.
Sellised detailsed lood.
Nii kõnetas Jumal üht abielupaari, kes läks Kuusamosse elama
ja oli palves küsinud, mida oma majaga teha,
et see maja tuleb meile anda.
Ja seal olid kõik need asjad, mida igatsesime.
Sõlmisime nendega sellise lepingu,
et maksame neile selle sama summa, mida olime seni üüri eest maksnud.
Nii saime selle elupaiga endale suure õnnistusena.
Jumal on tasapisi täitnud kõiki me unistusi.
Kõige selle keskel
kukkus mu elust ka suur tükk religioossust ja käsumeelsust ära.
Mõistsin, et me elu ei pea olema kurjuse näitemäng,
vaid Jumal tahab, et elaksime tõeliselt head elu,
kus pole jamasid ega puudust.
- Aamen. Võimas!
On su elus olnud veel
mingeid selliseid juhuseid, imesid või kogemusi, mida jagada?
- On ikka.
Räägi neist siis ka.
Neid on lugematul hulgal.
Sain nö "eelmisest elust" C-hepatiidi.
Tarvitades uimasteid ja süstides end võib saada maksatsirroosi,
mis tegi mulle häda ja mu maksa näidud olid korrast ära.
Nii pidin regulaarselt vereproove tegema.
Kuniks arst ütles kord, et on olemas mingi raku tasandil ravi,
mida proovida selle raviks.
Kuid me palusime,
et ikka Jumal tervendaks mu sellest C-hepatiidist.
Kogesin seejärel üht üleloomulikku kogemust,
teadmata, millest see on tingitud?
Poleks ise arvanud, et tegu on mu maksa tervenemisega,
kuid nädal enne mu ravi algust käisin veel verd andmas
ja arst helistas ning ütles,
et mul pole enam C-hepatiiti ja mu maks on täiesti terve.
Samas ütles, et ta pole üldse üllatunud,
kuna olen ju varemgi tervenemisimesid kogenud.
Kuid see oli mulle endale suur tunnistus
ja see kõnetas ka seda arsti.
Ütlesin: "Jaa, Jumal on mind tervendanud."
On veel mingeid näiteid? - On ikka.
Üks julgustav tunnistus on möödunud aasta jõuludest,
kus oli selline olukord, et olin rahatu
ja ma teadsin, et mul pole ka mingeid sissetulekuid tulemas.
Palusin Jumalalt, et Ta kannaks mu eest hoolt.
Ma ei rääkinud sellest kellelegi.
Ainult mu naine teadis, mitte keegi teine.
Tahtsin, et see asi saaks Jumalaga aetud.
Olin Talle sõnakuulelik ja teenisin Teda,
olles valmis tegema kõike nii nagu alati.
Isegi, kui ma poleks selle eest midagi saanud.
See oli vist 16. detsember, kui käisin koguduse posti läbi.
Tavaliselt saadetakse meile palvesoove,
mille siis kenasti kokku kogun.
Kuid siis leidsin sealt ühe nimelise kirja mulle.
Arvasin, et see on samuti palvesoov ja panin selle ka kõrvale,
pidades ise sõitma Porisse teenima.
Samas mul polnud selleks sõiduks raha.
Mõtlesin, et astun usus välja
ja nii palju kütust mul veel on, et sinna sõita,
et minna Pori tänavatele evangeliseerima.
Samas kogesin Püha Vaimu õhutust avada see kiri.
Avasin selle
ja see oli täis 100- ja 200-euroseid, tehes kokku u 1000 eurot.
Nutsin jälle, tundes tänu Jumala hoole eest.
Samas pidasin oma lubadust Talle
osta nii jõulukingid, jõulusingi kui kõik muu vajaliku
ja seda ma ka tegin.
Peab tõdema, et hiljem Poris olles tegutsesin ka heas võidmises,
olles saanud sellise kinnituse Jumalalt.
Olles nüüd juba saate lõpuosas,
siis räägime veidi üldisemalt kristlusest
ja sinu kogemustest sellega seoses.
Mis mõtteid sul selles osas on?
Oleme rääkinud uimastite maailmast ja muust sarnasest,
aga mis on sinu meelest need asjad, mis vajaksid ühiskonnas parandamist?
Oleme ühiskonnana sellises olukorras,
et me oleme täielikult Jumalast võõrdunud.
Tänapäeva põlvkond, kes siin kasvab...
Tean omaenda kogemusest,
et paljud noored pannakse erinevatesse asutustesse kinni,
kellest lõpuks saavad kui hulkuvad koerad,
kes jooksevad siia-sinna ja kel' pole vanemaid.
Selle tagajärjed aga võivad olla laiaulatuslikud.
Lisaks sellele aktsepteerib tänapäeva ühiskond kõike.
Ema ja isa rollid peres on täiesti pahupidi pööratud.
See aga tingib palju psüühiliselt haigeid lapsi,
kellega me ühiskond ei suuda toime tulla.
Neist lastest ja noortest aga peavad saama tuleviku emad ja isad.
See on üks korralik pomm me ees,
kui selles osas juba praegu midagi ette ei võeta.
Praegu on aeg, kus Jumala Sõna peab levitama kõikjal,
et saaksime tagasi selle kristliku aluse,
mis Soomel on kunagi olnud.
Sest see tee, mida mööda praegu minnakse,
on raudselt hävingu tee,
kui kohe midagi ette ei võeta.
Tean seda omast käest, kuhu sellised asjad ja hülgamine viib,
mis inimestega juhtub
ja millised olukorrad võivad nende elus tekkida.
Kuid just seda teed olemegi kahjuks liikumas.
Seetõttu oleks just praegu muutuste aeg.
Mida sa arvad, kui hästi on kogudused,
kelle ülesanne on valvata Jumala tahte ja Sõna täitumise üle,
selle olukorraga toime tulnud?
Tahaksin ausalt paluda Jeesuselt andeks
Soome koguduste tegemata jäänud tööde pärast.
See töö aga peab toimuma väljaspool kogudust.
Me ei saa jääda omaenda mõnusasse mulli,
vaid me peame minema välja.
Olin ühel kristlikul väljasõidul, kus nägin ühe nägemuse.
Nägemuse Soome koguduste tulest, mis oli vaid väike leek,
sest kogudused heitsid tulle vaid väikesi laaste ja pahna.
Nii nägin ka, et see tuli võib kustuda.
Meil pole enam aega heita sinna tulle laaste,
vaid me peame astuma selle tule sisse
ja unustama kõik muu, lootes Jumala peale.
Me loodame igas asjas Jumala peale ja astume sinna tulle.
Ja siis ka see koguduse tuli läheb suureks ja tõuseb esile.
Enam pole muuks aega, kui et astuda selle tule keskele.
See kõik aga avaldab siis ka mõju kogu ühiskonnale,
kes täna on veidi kui hirmu ühiskond,
kus kardetakse nii koroonat, Venemaad kui paljusid muid asju.
Palju on räägitud toidu puudusest ja näljahäda võimalikkusest.
Mida sa arvad, mida Jumal meilt selle kõige keskel ootab?
Usun, et Jumal on meiega olnud üsna pikameelne,
sest me peaks ikka tegema seda, mida peab tegema.
Jumal ootab Soome koguduselt eelkõige seda,
et saadaks kätte kaotsi läinud ühtsus ja üksmeel.
Kuid vaid nii saame Soome koguduse tagasi sinna, kus ta olema peab.
Inimesed peavad andestama ja olema teiste suhtes armulised.
Meil aga teeb üks üht ja teine teist ja lõpuks pole ühtset tulemust.
Kuid ma usun, et Jumala esmane tahe on see,
et hakkaksime omavahel taas läbi saama
ja kristlaste endi osadus saaks korralikult üles ehitatud,
et me oleks võimelised ajama korralikult ühtset asja.
Apostel Johannes räägib sellest palju,
öeldes: "Kui nad vaid oleksid üks ja armastaksid üksteist."
Just nii.
Kui ma usklikuks sain,
olen aus, kui ütlen, et olin kristlastes täiega pettunud.
Arvasin Piibli põhjal, et nad on kui õed ja vennad,
aga ma sattusin korralikule lahinguväljale.
Ma ei suutnud seda ära imestada.
Samas otsustasin, et ma ei taha sellega kaasa minna
ja tahan teha seda, millest Jumal on mulle rääkinud.
Ja nii nagu Meie Isa palves on öeldud: "Sinu tahtmine sündigu!",
siis inimesed peavad mõistma,
et nad peavad ka ise selleks võimaluse andma,
et Jumala tahe võiks sündida.
Kuid nüüd on saate lõpp käes,
mistõttu ütle palun me vaatajaile, mida Püha Vaim sulle öelda annab.
Olen esmalt nii tänulik selle armu eest, et saan siin olla.
See on tõeliselt imeline.
Aitäh ka, et olen saanud teid julgustada.
Samas tahan kõnetada Soome kogudusi
ja öelda, et aeg on tõusta ning parandada meelt.
Peame tõusma sellele positsioonile, kus peame olema.
Samas teile, kes te pole veel Jeesust oma Issandana vastu võtnud -
tehke see otsus ja tehke seda täna.
Täna on just õige hetk selleks, et võtta Jeesus oma ellu.
Sest Tema on tee, tõde ja elu,
kes annab sulle ka uued vaimu silmad,
millega näha seda maailma täiesti uuel moel.
Mäletan, kuidas ma ise usklikuks saades
nägin kui kardina langemist ja seda, kui kaunis see maailm on.
Uskumatult imeline paik ühes oma värvide ja kõigega.
Hoopis teistsugune, kui mida oled harjunud nägema.
Täna on päästepäev. Kohe tõsiselt.
Aitäh sulle Samppa nende kahe saate eest!
Isegi, et oled alles 35-aastane,
oled kogenud elus igasuguseid äärmusi,
käinud ära teispoolsuses ja näinud ära pimeduse riigi,
kuhu oleksid ka ise sattunud, kui Jeesus poleks sind päästnud.
Samas oled ka kogenud rohkelt Jumala imesid
ja sul on usklikust abikaasa.
Su elus on palju toimunud,
aga su elul on ka alus,
millelt koos naisega viia edasi Jumala sõnumit
just nõnda nagu Jumal selleks võimalusi annab.
Nii on. Aamen.
See on imeline
ja usun, et need kaks saadet on suureks julgustuseks sellest,
et keegi ei saa langeda nii põhja, et Jeesus temani ei ulatuks.
Just nii.
Jah, keegi pole nii põhjas, et Jeesus ei ulatuks temani,
aga usklike jaoks on viimne töö alles siis tehtud,
kui nad on päriselt surnud. - Aamen.
Aitäh ja õnnistusi sulle ja su perele! - Tänan!
Soovides toetada TV7 tööd,
võite helistada 900 1770 (kõne hind 10 eur)
või teha pangaülekande, mille kontod on leitavad www.tv7.ee
Aitäh te toetuse eest!
Tõlge: Anne-Ly Raukas