Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares ja -
vieraanani on Tomi Kuosmanen. Tervetuloa Tomi.
Lämmin kiitos Martti kutsusta. Oli ilo tulla.
Tämä on kanssasi toinen ohjelma.
Ensimmäisessä ohjelmassa käytimme eniten aikaa -
maahanmuutto operaatioon, joka tapahtui 2015.
32000 henkilöä tuli varsin lyhyessä ajassa Suomeen.
Tässä toisessa ohjelmassa voit vielä kertoa -
koululaivasta, missä sait hyvin koulutuksellisen opetuksen, -
joka johti moniin muihinkin asioihin.
Sen jälkeen menemme Nepaliin, jossa olit perheesi kanssa 11 vuotta.
Se on pitkä aika maassa, josta Suomessakin tunnetaan aika vähän.
Käydäänkö läpi kokemuksia laivalla. Mitä siellä tapahtui?
Sain nuorena kutsun Jumalalta Hänen työhönsä.
Olin huono koulussa. Laiminlöin oppisen -
ja en tahtonut pärjätä. Varinkaan kieliä en halunnut oppia.
Muistan, kun aloin käydä painia Jumalan kanssa.
Tajusin, että Jumala kutsui minut lähetystyöhön.
Silloin, 15-16 vuoden aikana, oli viesti selkeä Jumalalta, että Nepaliin.
En tiennyt Nepalista yhtään mitään.
Kuulijakin kuulee ehkä ensimmäisen kerran. En tiennyt mitään.
Menin Mäntän kirjastoon etsimään kirjallisuutta.
Mikä Nepal on ja missä se on? Koetin haalia tietoa.
Sain tietää, että pieni maa Etelä-Aasiassa.
Kristittyjä kourallinen ja heitä vainotaan.
Aloin rukoilemaan maan puolesta.
Tiesin, että ei lähetystyöhön noin vain lähdetä. Kävin vähän raamattukoulua.
Jumala avasi oven Lapuan helluntai srk:n nuorisotyöhön.
Mutta englannin kieli vaivasi, kun en oppinut, ja jos lähden, on osattava.
Uskon, että Jumala muistutti ja johdatti ajatukset lähetyslaivoihin.
Operaatio Mobilisaation Logos ja Doulos ovat hyviä.
Se on lähetystyötä, kun seilataan eri maissa ja viedään evankeliumia.
Samalla se on minulle mahdollisuus oppia englanninkieli.
En halunnut istua koulunpenkillä ja päntätä, enkä olisi niin oppinutkaan.
Ajattelin hypätä suoraan syvään päähän ja mennä sinne.
Pääsin mukaan. Lapuan ja Ylistaron helluntai skr:nat tukivat minua.
1,5 vuotta seilattiin Afrikassa ja Aasiassa.
Opin englannin ja 5 kk jälkeen pidin ensimmäisen saarnan.
Aika nopeasti se tarttui ja oli syy miksi lähdin.
Pohjimmiltaan tajusin Jumalan suunnitelmista paljon enemmän.
Operaatio Mobilisaatio on yksi järjestö, ehkä Lähetysnuoret myös, -
jolla on hyvin vahva painotus opetuslapseuttamiseen.
Vaikka olin pienestä pitäen ollut seurakunnissa, -
tullut uskoon ja kaikki olivat tuttuja.
Mutta vielä parikymppisenä en ollut oivaltanut, että se onkin minun -
henkilökohtainen asia, että olen Jeesuksen opetuslapsi, seuraaja.
Olin ollut seurakunnan seuraaja ja tehnyt kaiken -
mitä seurakunta oletti ja siitä oli tullut epäjumala.
Laiva-aika muutti totaalisesti ajatteluni.
Ehkä sillä tavalla synnyin uudesti ylhäältä siellä.
Jeesuksen seuraaminen, lähdin seuraamaan Häntä.
Toinen tärkeä asia, mitä laivalla opin.
Meitä oli 300 nuorta, 50 maasta. Oli yhteiskristillinen toiminta.
Ja kirjojen merkitys. OM on vahva kirjallisuuden levittäjä.
Siellä avautui kirjojen maailma, miten tärkeä on lukea hengellisiä kirjoja.
Miten tärkeää niitä on levittää ja siitä lähtien olen ollut myyty kirjoille.
Edelleen teen paljon töitä sen eteen, pastorina haluan, -
että seurakuntalaiset lukevat paljon. Luen itse paljon ja olen mukana -
kehittämässä kirjatoimintaa Suomessa ja uskon kirjallisuustyöhön.
Ne olivat ehkä lähetyslaivalla vietetyn ajan tärkeimmät jutut.
Opin englantia ja Jumalan suunni- telmat hengellisiin asioihin liittyen.
Sen jälkeen olin valmis lähtemään Nepaliin. Osasin englantia tarpeeksi.
Lapuan helluntai srk päätti 1,5 vuoden kuluttua lähettää.
Palvelin sen 1,5 vuotta vielä nuorisotyössä.
-98 lensin Kathmanduun tietämättä yhtään mitään. Menolippu sinne.
Menitkö yksin? - Yksin, naimisiin vasta parin vuoden kuluttua.
Muistan kun laskeuduin Kathmandun laaksoon ja oli suhteellisen hyvä keli.
Vuoristossa näkyi kyliä ja rukoilin Herraa, että -
tuohonko kylään lähetät vai tuohon? En tiennyt, miksi olen menossa.
Sain profetian ennen lähtöä eräältä pastorilta. Hän vahvisti sen, -
että vasta siellä tulen saamaan tehtävät ja niin siinä kävi.
Olin ensin pari vuotta poikamiehenä ja sitten menin naimisiin -
ja oltiin siellä perheenä.
Täytyy sanoa, että jopa tilastot kertovat sen, -
että 2000-luvulla se hengellinen herätys, mikä Nepalissa on ollut, -
on ehkä ollut maailman suurin. - Miten se syntyi?
Se syntyi varmaan vankiloissa, vainojen keskellä.
Nepalin seurakunta on syntynyt siellä, kristittyjä vainottiin.
-90-luvun puolivälissä se alkoi vapautumaan.
Tuli tietynlainen demokratiamalli. Enää uskovaisia ei vainottu.
Seurakunta oli tosi pieni. Siellä täällä pieniä ryhmiä hankalissa oloissa.
Kun -98 menin, oli jo jonkin kokoisia seurakuntia.
Nepalit itse sanovat, että ratkaisevaa oli -
Pyhän Hengen vuodatus, joka tapahtui Nepalissa.
Meillähän Suomessa on ollut jo 100 vuotta helluntailaista ajattelua -
Pyhän Hengen vuodatuksesta. Silloin se oli Nepalissa konkreettinen.
Seurakunnat täyttyivät Pyhällä Hengellä kokonaisuudessaan.
Siitä se lähti, parhaat vuodet, kun mekin saatiin olla työssä.
Tehtiin monenlaista juttua.
Assemblies of God kirkkokunta perusti vuodessa 100 uutta seurakuntaa.
Joka viikko 2 uutta. Maassa, jossa oli aikaisemmin kourallinen kristittyjä.
Nyt on arviolta 2 milj. kristittyä. - Miten yhteiskunta reagoi siihen?
Oli vapaampaa ja oli muutakin murrosta.
Ei ollut vainoa ja saimme vapaasti toimia. Se oli hyvää aikaa.
Samaan aikaan tuli sisällissota, maolaiset tarttuivat aseisiin.
Huomio oli sisällissodassa. Se aiheutti paljon haasteita.
Riemullinen päivä yhteiskunnallisissa vaikutuksissa oli -
25. joulukuuta, -
kun joulupäivä julistettiin kansalliseksi vapaapäiväksi.
Koko kansa sai vapaapäivän joulun tähden.
Maan kaikki pää TV-kanavat näyttivät ohjelmaa seurakunnista.
Pastorit kertoivat, mikä joulu on.
Se oli valtavan iso yhteiskunnallinen muutos.
Kristittyjen ja kristillisten avustusjärjestöjen asema -
on ollut tärkeä jo ennen tätä.
Kristityt nousivat hyvään arvostukseen maassa.
Suomesta on ollut aika paljon Nepa- lissa erilaisissa palvelutehtävissä.
Rakentamassa ja monenlaisia ryhmiä. - On ollut.
Yksi, minkä haluan nostaa esille, -
mikä on todella merkittävä Suomelle, on Raamatun käännöstyö.
Tunnen monia, jotka ovat koko elämänsä uhranneet siihen.
He ovat valinneet Himalajalta jonkun kansan.
Nepalissa on 130-140 eri kieltä.
Suomalainen kääntäjä on valinnut yhden kielen, heimokielen -
ja kääntänyt UT:n ja on syntynyt valtavia herätyksiä.
Tämä on tärkeä asia, missä suomalaiset ovat olleet mukana.
Paljonko Nepalissa on asukkaita?
24 miljoonaa ehkä, 25 miljoonaa, Kathmandussa 2 miljoonaa.
Aika iso määrä. - On se sinänsä.
Siellä on muitakin uskontoja. Mitkä ovat pääuskonnot?
Pääuskonto on hindulaisuus.
Nepal oli pitkään maailman ainoa hindukuningaskunta.
Kunnes kuningas syrjäytettiin.
Hindulaisuus on pääuskonto, buddhalaisuus on vahva.
Mm. Buddhan syntymäpaikka on Lumbinissa Etelä-Nepalissa.
Buddhalaisuuden alkujuuret löytyvät sieltä, tehdään pyhiinvaellusmatkoja.
On myös muslimeita, varsinkin etelässä.
Buddhalaisuutta vahvistavat tiibetiläiset pakolaiset.
Edelleen on tiibetiläisiä aika paljon. Hindulaisuus on ylivoimaisesti suurin.
Millä tavalla valtiovalta suhtautuu kristinuskoon?
Sisällissodan aikaan päädyttiin tekemään uusi perustuslaki.
Sitä jännitettiin, että minkä linjan uusi perustuslaki ottaa, -
koska on ollut ennen kristinuskoa vastaan.
Monet tahot yrittivät vaikuttaa, että uusi perustuslaki takaisi -
uskonnonvapauden kaikille. Valitettavasti ei käynyt niin.
Nykyinen perustuslaki lähtee siitä, että uskontoja ei saisi vaihtaa.
Se vaikeuttaa seurakuntien työtä ja on jonkin verran vaikeuttanut työtä.
Enää se ei ole ihan niin vapaata kuin se oli 10-15 vuoden ajan.
Edelleen seurakunnat saavat vapaasti kokoontua, -
ei sellaista vainoa ole kuitenkaan. - Kun ajattelee rajoja, -
Kiina, Pakistan ja kaikki mitkä siinä ovat. - Intia.
Nehän ovat vahvoja ei-kristillisiä maita.
Siinä mielessä tämä poikkeaa siitä todella paljon.
Se on ihan totta. Ympärillä on paljon maita, joissa kristittyjä on vähän.
Nepalissa on yhä saavuttamattomia kansanryhmiä.
Iso maa ja paljon heimokieliä. Kokonaiskuvassa tilanne on hyvä.
Millä kielellä sinä pärjäsit? - Varsinainen työkieli oli englanti, -
jonka opin mutta nepalin kielen opettelin myös.
Pystyin yksinkertaisia puheita nepa- liksi puhumaan ja keskustelemaan.
Olet monissa niissä maissa käynyt aikaisemmin, kuten viittasitkin.
Käytkö läpi, missä roolissa siellä olit ja mitä havainnoit?
Suurimman osan ajasta palvelin -
helluntailiikkeen lähetysjärjestön Fidan aluepäällikkönä.
Minulla oli vastuulla 5 maata sillä alueella. Kathmandussa asuttiin.
Bangladesh, Pakistan, Pohjois-Intia, Bhutan ja Nepal.
Siinä oli oikeastaan - voi sanoa - lähetystyön koko kirjo mukana.
Johdin monia isoja Suomen kehitysyhteistyö hankkeita, -
joihin Fida saa Suomen valtiolta kehitysyhteistyö rahaa.
Hienoja onnistuneita juttuja sillä sektorilla.
Toimin myös raamattukoulussa tuntiopettajana.
Seurakunnissa erilaisia seminaareja ja opetustehtäviä.
Oli myös humanitäärisen avun kriisioperaatioita jonkun verran.
Pakistanissa oli pahoja maanjäristyksiä.
Sain olla avustustyössä mukana pitkään.
Bangladeshissa tulvat vaivaavat jatkuvasti.
Niissä olin mukana ja ne olivat päätehtäviä.
Esimiestehtäviä oli jonkin verran. Oli paikallista henkilökuntaa -
ja myös suomalaisia, joiden esimiehenä toimin.
Niissä maissa ei kovin paljon kristillisyyttä ole -
mutta onko siellä tapahtunut jotain muutosta ja tullut kristittyjä?
Kyllä kaikissa noissa maissa on seurakunta.
Missään ei ole tapahtunut läpimurtoa, Nepalia lukuun ottamatta.
Mutta on vahvoja hyviä seurakuntia, kumppaniseurakuntia, -
läheisiä rakkaita ystäviä. Siellä on hyvää, elävää toimintaa -
mutta hyvin vaikeissa olosuhteissa seurakunnat toimivat näissä maissa.
He tarvitsevat rinnalla kulkemista edelleen. Iloitsen kaikesta, -
mitä noissa maissa voidaan olla Suomestakin käsin tekemässä.
Valitettavasti hyvin hiljaista on ollut.
Noissa maissa on hyvin paljon kristittyjen vainoa.
Todella paljon.
Meidän täytyy rukoilla ja työtä tehdä lähetystyössä.
Ennen kun menemme suureen missioon, -
joka on tänä vuonna syys- lokakuussa.
Sanoit, että sinulle opetuslapseus- koulutus on hyvin merkittävä.
Palataan siihen vähän.
Ajattelen, että näet sen ihan avaimena -
kristillisyyden ylös nostamiseen Suomessakin.
Kyllä. Niin kuin sanoin, -
se oli itselle vallankumouksellinen prosessi oivaltaa, -
että ensisijainen kutsumukseni on olla Jeesuksen opetuslapsi.
Varsinkin helluntailiikkeessä ja ehkä muuallakin usein ihminen -
halutaan johdattaa uskonelämän alkuun.
Sitten hän istahtaa penkkiin turvallisesti ja liittyy seurakuntaan.
Kaikki menee sillä tavalla hyvin mutta olen huolissani.
Jeesus otti tämän hyvin vakavasti. Lähetyskäskyssä Hän sanoo selkeästi:
"Menkää, tehkää opetuslapsia."
Jeesus itse uhrasi 2,5 vuotta ja kädestä pitäen antoi tietoa.
Antoi heidän yrittää, antoi kokemuksia ja antoi nähdä ihmeitä.
Antoi aistia sen asian.
Jeesus kirjaimellisesti koko ajan teki opetuslapsia.
Nämä kaverit menivät kaikkialle maailmaan.
Ajatusmaailmani seurakuntatyöstä on muuttunut paljon.
Aina kun tulee uusi uskovainen, ihminen tulee uskoo tai seurakuntaan,
haluan, että hänet otetaan vastaan henkilökohtaisesti ja -
sillä tavalla opetuslapseutetaan.
Käydään perusteet läpi; Mitä Jeesuksen seuraaminen tarkoittaa?
Annetaan oppia rauhassa nämä asiat.
Uskon edelleen, että se on hidas ja näkymätön tie -
mutta varmasti Jeesuksen tie, joka on annettu.
Siksi haluan puhua opetuslapseuttamisen puolesta.
Toivon, että seurakuntapalvelu on opetuslapseuttava.
Usein on tullut mieleeni, -
että on hyvin paljon teoreettista kirjaviisautta, -
sitä opetetaan mutta Jumalan voiman näkeminen jää harjoittelematta.
Mitä sinä tähän sanoisit? - Olet ihan oikeassa ja tämä on ehdottomasti -
yksi metodi, miten Jeesus opetuslapseutti.
Hän antoi nähdä Jumalan voiman.
Hän antoi heidän nähdä miten Jumala toimii.
Tietysti, kun opetuslapseutamme ihmisiä, -
meidän tulee avoimesti puhua ja kertoa ihmeistä, -
antaa ihmisten lukea niistä.
Toivottavasti Suomessakin olisi enenevässä määrin tilaisuuksia, -
missä ihmiset näkisivät omin silmin ihmeitä.
Pikku poikana, Juhannus-konferenssissa, -
velipojan kanssa yömyöhällä katsottiin, -
oli ulkolainen julistaja paikalla, kun pyörätuolista nostettiin ja -
ihminen parani silmiemme edessä.
En koskaan unohda sitä. Aloin itkemään, tajusin sen jutun.
Tai kun itse olen parantunut vakavasta pölyallergiasta, -
mikä oli todella vaikeaa Nepalissa olon kannalta.
Söin lääkkeitä ja vaimo kärsi, kun piti olla pölytön tila.
Silmänräpäyksessä Jumalan miehen kautta paranin.
Kertoa näistä, opetuslapseuttamisen kannalta olennaisemmista asioista.
Pidetään esillä ihmeitä ja mahdollis- tetaan se, että ihmiset näkevät niitä.
Mennään arjen realiteetteihin.
Tänä päivänä tiedän, että seurakuntien talous on sellainen, -
että on oikeastaan vain pastori. Ei ole niitä viittä virkaa.
Ei pastori voi tehdä kaikkea eikä voi lähteä ihmisten kanssa kaduille.
Ei ole kerta kaikkiaan aikaa.
Mitä mielestäsi pitäisi tehdä, että mentäisiin ikään kuin seinistä ulos -
ja kerrottaisiin siellä missä ihmiset ovat? Mitä pitäisi tapahtua?
Pietarin puheen jälkeen Apostolien teoissa -
3000 ihmistä tuli uskoon.
Muutama jae eteenpäin, niin sano- taan, että he kokoontuivat kodeissa.
Oli melkoinen operaatio Pietarille ja muille jakaa ne 3000.
Mene Jaakobille, kokoontukaa siellä. Näin evankeliumi lähti menemään.
Pienryhmät ja kodeissa kokoontuminen mahdollistaa -
yleisen pappeuden, missä pystytään opetuslapseuttamaan.
Käymään asioita läpi, rohkaisemaan ja ottamaan uusia ihmisiä.
Tarvitsemme kaikenlaisia evankelioimismuotoja.
Tarvitaan torilla julistamista, Kontulassa Ostarilla laulamista.
Kaikki mahdolliset, sillä toiselle toimii toinen ja toiselle toinen.
Evankelioinnissa en lähtisi vertaile- maan työmuotojen paremmuuksia.
Itse uskon vahvasti siihen, että se malli mikä siellä oli, -
kotiryhmät ja pienryhmät, Nepalissa toimivat loistavalla tavalla.
Suurin osa tulee uskoon sitä kautta, että pyydetään kotiin tutustumaan.
Ihmisten täytyy nähdä, että Jumala on Jumala.
Hänelle on kaikki mahdollista.
Perinteisesti on kaikki oppikeskustelut, jotka sotkevat näitä asioita.
Ei oikein päästä näkemään -
Jumalan voimaa, rakkautta ja että yhtä olisimme.
Sinulla on nyt kolmisen minuuttia aikaa kertoa syksyn tapahtumasta.
Ehkä Suomen suurimmasta operaatiosta. - Kyllä, kiitos.
Aloitin vuosi sitten pastorina Kontulassa Metrokappelilla.
Olemme Itä-Helsingissä ja kovasti mietin tätä kysymystä.
Rakas Jeesus, miten saavutamme Itä-Helsingin väen. On paljon lähiöitä.
Kontulassa on kohta 40 % maahanmuuttajia, -
jotka eivät ole koskaan kuulleet.
Mitkä ovat työkalut? Miten pieni seurakunta saavuttaa?
Minulle oli rukousvastaus, kun kuulin, että 2022 järjestetään Suomessa -
iso missio "Se löytyi." Syys-lokakuussa se tulee näkymään -
kaikkialla Suomessa todella monella tavalla.
Joku arvio, että jokainen suomalainen 10 kertaa törmää "Se löytyi" juttuun.
Se on lehdissä, televisiossa, radioissa.
Olen Uudenmaan alueen seurakuntien toimikunnan puheenjohtaja.
Nyt on 35 seurakuntaa. Uskon että 40 saadaan mukaan Uudellamaalla.
2,4 milj. kirjaa painetaan. Kirjanen, jossa on muutoskertomuksia, -
miten ihmiset ovat löytäneet Jeesuksen elämäänsä.
Se postitetaan jokaiseen kotiin.
Tämä on laajin ja suurin missio, mitä Suomessa on ikinä pidetty.
Nyt on rukouksin monta kuukautta valmisteltu ja odotetaan, -
mitä Jumala antaa meille eri alueilla.
Kaikkialta seurakunnat ovat lähtemässä mukaan.
Kun ajattelee Suomen hengellistä, seurakuntien ilmapiiriä, -
minulla on todella suuret odotukset.
Esim. seurakunnan sisällä on suuri toive, -
että tämä innostaa uudelleen evankelioimaan.
Ihmiset ovat alkaneet rukoilemaan ja kyselevät, miten voivat palvella.
Päästäisiin uudelleen siihen, ettei ole vain kampanja vaan nyt -
evankelioidaan ja levy jäisi päälle. Jatkettaisiin evankeliointia.
Ensi syksynä nähdään paljon uskoon tulevia ihmisiä sen kuukauden aikana.
Tämä näkyy kaikkialla. Metrokappeli lähtee laajasti mukaan.
Haluamme vaikuttaa Itä-Helsinkiin ja viedä evankeliumia sitä kautta.
Jokaisella on jokin paikka.
On kauan jo puhuttu, että Suomi tarvitsee herätystä, -
koska suuntahan on mennyt pahasti negatiiviseksi.
Uskon, että kun Jeesuksesta julistetaan ja kerrotaan -
mitä Jeesus tekee, niin se ei jää vaille vastausta.
Nimenomaan näin. Evankeliumissa on Jumalan voimaa.
Se on vain välitettävä ihmisille.
Tämä on hetki, joka kirvoittaa sinut sanomaan katsojille, -
nyt on parisen minuuttia, ole hyvä.
Se, mitä halua sanoa, liittyy tähän vuoteen 2022.
Täytän 50 vuotta parin vuoden päästä ja tämä missio on -
elämäni aikana suurin, mitä Suomessa on pidetty.
Laajin vaikutuksiltaan ja tosi ainutlaatuinen.
Omassa seurakunnassa, ja saman haasteen tahdon heittää jokaiselle.
Mieti, rukoile ja odota Jumalalta, että missä saat olla mukana tässä jutussa.
Tarvitaan ihmisiä moniin eri tehtäviin.
Mieti, mitä voisitte omassa seurakunnassa, sillä alueella tehdä.
Me haaveillaan Kontulassa kahvilan perustamisesta ostarille, -
missä saavuttaisimme ihmisiä kuukauden ajan.
Ehkä menemme Itäkeskukseen muiden kanssa.
Alueelle missä ei ole evankelioivia seurakuntia.
Voiko uutta syntyä yksinäisten parissa?
On todella paljon yli 65-vuotiaita yksinäisiä naisia -
Itä-Helsingissä ja Suomessa. Miten heidät saavutetaan?
Uskon Pyhän Hengen johdatukseen saada hienoja työkaluja saavuttaa.
Etsi Jumalaa ja omaa paikkaasi tässä missiossa.
Olen täysillä mukana ja toivon, että otat haasteen vastaan.
Kiitos, tämä on tärkeä asia. Olen tuonut kanavallakin esille sen, -
että Jumala on puhunut 3 tärkeästä sanasta: kiitos, ylistys ja palvonta.
Mitä Jumala nyt haluaa, koska Hän on jäänyt ikään kuin sivuun.
Hänen paikalleen on tullut ihminen itse.
Tämä on tosi surullista.
On meillä sitten uhkia rajojen takana tai mitä tahansa nälkää tai muuta, -
Hän voi auttaa mutta Hän odottaa meiltä sitä, -
että Häntä kiitetään, ylistetään ja palvotaan.
Olkoon nämä meidän kahden ohjelman kolme sanaa, -
jotka toivottavasti jäävät kaikille mieleen.
Rukoillaan tämänkin suurtapahtuman puolesta ja pienempienkin puolesta.
Kiitos Tomi, että olit jakamassa sitä, mitä olet kokenut -
ja mitä on elämässäsi eteen tullut.
Herra siunatkoon sinua ja perhettäsi. Kaikkea hyvää ja terveyttä kaikille.
Kiitos, että sain olla mukana.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola