Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan.
Olen Martti Ojares ja tällä kertaa vieraanani on Matti Hernesaho.
Tervetuloa Matti. - Lämmin kiitos kutsusta.
Näemme, että sinulla on papin tuntomerkit ja olet nuori mies.
Mennään vielä taaksepäin, missä ja millaiseen kotiin synnyit?
Synnyin Imatralla -92.
Isäni oli rajavartiostossa upseerina ja äitini luokanopettaja.
Minulla on iso- ja pikkusisko.
Perhe oli aika tavallinen luterilainen suomalainen perhe.
Uskonasioista ei hirveästi puhuttu mutta kirkkoon kuuluttiin.
Isovanhempien kautta uskonasiat tulivat enemmän suvussa ilmi.
Aika nuori poika olit, kun sait traagisen uutisen isästäsi.
Se on asia, joka ei koskaan unohdu. - Joo, monet katsojat varmasti ovat -
aikanaan lukeneet uutisen siitä, kun karhu tappoi miehen -98 -
Ruokolahdella, jonne oltiin perheenä rakennettu talo. Nuorena perheenä -
siellä asuttiin ja olin 6-vuotias, kun isäni kuoli tuossa onnettomuudessa.
Siinä oli karhuemo ja toisella puolella pennut ja isäsi oli juoksulenkillä.
Kyllä, isäni oli sekä sotilas ja myös innokas suunnistuksen harrastaja.
Siltä iltalenkiltä hän ei koskaan enää palannut. - Se oli traaginen viesti -
ja sille ei enää voinut tehdä yhtään mitään.
Sanoinkin, kun keskusteltiin, että minulla on ollut paljon vieraanani -
miehiä, joilla on ollut jotain samantapaista eri syistä.
On ollut isätöntä, -
varsinainen oma isä ei ole ollut nuoruusiässä mukana.
Kuitenkin Herra oli armollinen, että sait toisen isähahmon, -
vaikka se ei ollut oma isä.
Kerro miten sinä tulit Itä-Suomesta tai Kaakkois-Suomesta länteen.
Kyllä eli syntyjäni olen Matti Pulkkinen mutta äitini avioitui uudestaan -
hyvin pian sen jälkeen, kun isäni kuoli. Löysi uuden miehen ja -
hänen perässään elämä muutti Etelä-Pohjanmaalle Kauhavalle, -
jossa olen käynyt peruskoulun. Koenkin, että omat juuret ovat -
myös tosi vahvasti Pohjanmaalla. 7-vuotiaasta asti siellä kasvoin.
Millainen isä sinulle tuli? Oliko kuitenkin tasapainoinen koti?
Kodissa oli monenlaisia asioita.
Tasapainoisempia ja vähemmän tasapainoisia.
Isäpuoleni kuoli, kun olin 16-vuotias aivoverenvuotoon.
Äidilläni ja perheelläni on ollut aika traagisia vaiheita.
Koti oli myös sielläkin aika tavanomainen.
Isäpuoleni oli työläistaustainen, hän oli rakentaja.
Hän oli sosialistisesta perheestä.
Ehkä siinä perheessä uskonasiat eivät olleet niin luontevasti mukana.
Siellä tuli vähän erilaista taustaa vaikka Pohjanmaalla elettiinkin.
Minusta tuli pohjalainen ja elettiin pohjalaisen perheen elämää.
Sinulla oli poikkeuksellisen paljon -
sellaisia tilanteita, joissa myöskin uskonasioista keskusteltiin.
Olit mukana rippikoulussa eri asioissa. Käytkö sitä läpi.
Kauhavalla koulusta lähtien -
luterilainen usko oli luontevasti mukana arjessa.
Oli uskovaiset opettajat peruskoulussa, -
ja olin mukana seurakunnan toiminnassa.
Äitini suhtautui myönteisesti seurakuntaan, turvautui rukoukseen -
ja kuunteli kristillistä radiota. Varsinkin kriisien keskellä.
Sekä yhteiskunnan että perheen puolesta tuli positiivista signaalia, -
että taivaan Isä rakastaa jne.
Olin mukana pyhäkoulussa, koulussa oli hartaudet.
Olin mukana vapaaseurakunnan lapsityössä ja kirkon pyhäkoulussa.
Monin eri tavoin olin siinä kristillisessä kasvatuksessa lapsena.
Sinulle tuli siirto aika nuorena Ylöjärvelle ja jatkoit siellä koulua.
Lukioaikana päädyin Pirkanmaalle. Olin käynyt rippikoulun Kauhavalla -
ja ollut seurakunnan toiminnassa mukana -
mutta sitten 17-vuotiaana koin uskoontulo kokemuksen.
Vaikka uskoinkin jo Jeesukseen niin uskon karismaattiset ulottuvuudet ja -
että Pyhä Henki on totta, tulivat omakohtaisiksi.
Ylöjärven seurakunnan toiminnassa noin 10 vuotta sitten.
Kerrotko tarkkaan ottaen milloin Jeesus tuli elämäsi Herraksi.
Eräänä iltana olin seurakunnan nuorten illassa.
Meillä oli tapana, että joku nuori oli rukoilemassa illan puolesta -
erillisessä huoneessa. Olin yksin ja rukoilin Jeesusta, -
että Hän jollain tavalla tulisi voimallisemmin elämääni.
Koin kokemuksen, jossa Pyhä Henki laskeutui ylleni.
Näin valoa, Jeesuksen ristin keskellä ja koin suunnattoman ilon.
Ne jotka ovat kokeneet, kun Pyhä Henki koskettaa, tietävät mistä puhun.
Sain siinä myös monia armolahjoja ja selvän kutsumuksen, -
että tässä elämässä evankeliumin asia on kaikista tärkein.
Sain rohkaisun Jumalalta astua sille tielle, mihin Hän oli koko ajan -
johdattanut aikaisemmin. - Sehän oli varsin mullistava ilta.
Miten seuraavina päivinä ja ympäristössä?
Huomattiinko se ja miten se meni eteenpäin?
Minulla on hauska esimerkki. Joitakin viikkoja tämän jälkeen -
olin nykyisen vaimoni, silloisen tyttöystäväni kanssa vierailulla -
Kauhavan seurakunnassa. Siellä oli vanhoja kavereita.
Muistan kuinka eräs kaveri sanoi minulle, "Kuule Matti, -
jos en tuntisi sinua, niin luulisin, että olet tullut uskoon".
Se oli nimenomaan sitä, että jotain asenteessa ja innostuksessa -
Jeesusta kohtaan oli muuttunut sinä iltana.
Siitä sitten yhteiselämä vaimosi kanssa rakentui.
Sinulla oli ilmeisesti jo nuoruudessa ollut ajatus, -
että voisit olla pappi. - Muistan noin 10-vuotiaana vieneeni -
vaarille uskonnonkokeen saatuani kympin uskonnosta.
Vaari sanoi: "Sinusta voisi tulla pappi, kun hallitset uskonasiat noin hyvin."
Muistan sisälläni ajatuksen, että niin voisikin.
Koin vetoa Jumalan Sanaa ja sen julistamista kohtaan.
Mutta pitkin lapsuutta ja nuoruutta häpesin sitä ajatusta.
En halunnut tuoda sitä ilmi, koska pidin ehkä uskovaisia hieman noloina.
En halunnut kuulua sellaiseen porukaan.
Tosiasiallisesti se oli kaikista suurin haave, mikä minulla oli aina ollut.
Pyhän Hengen kohtaamisen myötä nekin esteet pikkuhiljaa murenivat.
Uskaltauduin tunnustamaan läheisille, että tämä on tie, jota haluan kulkea.
Haluan julistaa Jumalan Sanaa ihan ammatikseni.
Turussako opiskelit? - Opiskelin Helsingissä.
Menin hyvin nuorena naimisiin vaimoni kanssa ja -
yhteistä elämää rakennettiin Ylöjärvellä.
Vaimoni opiskeli Tampereella, minä Helsingissä.
Äitini päätyi pääkaupunkiseudulle ja vietin täällä aikaa opintojen ohessa.
Omaa perhettä rakennettiin Ylöjärvellä.
Vanhin poikani on nyt jo 9-vuotias eli hyvin nuorena perustettiin perhe.
Turkuun päädyin vasta Mikaelin seurakunnan kutsun perusteella.
Sieltä kutsuttiin papin työhön. - Mistä he tiesivät kutsua sinut?
Kirkkoherramme Jouni Lehikoinen oli esittänyt ajatuksen työporukassa, -
että nyt jollekin nuorelle uskovaiselle papille voisi olla pätkätyö.
Hän tarjoaa mahdollisuuden pappis- vihkimykseen uskovaiselle papille.
Kappalaisemme Jaakkolan Pasi tunsi minut "Hengen Uudistus" toiminnasta.
Pasi soitti, että soitapa Lehikoisen Jounille ja esittele itsesi.
Soitin, kohdattiin ja Jouni päätyi rekrytoimaan minut seurakuntaan.
Sillä tiellä olen ollut 5,5 vuotta ja nykyisin vakituisena pappina -
Turun Mikael seurakunnassa. - Mitä tehtäviä teet pääasiassa?
Olen nuorisotyön vastaavana. Nuo- risopastori Jonathan Westergårdin -
ja kahden hyvän nuoriso-ohjaajan kanssa hengellisessä nuorisotyössä.
Johdan nuorten aikuisten yhteisöä kirkon sisällä.
Teen myös sosiaalisessa mediassa työtä.
Ne ovat ehkä keskeisimmät sisällöt omassa palvelutyössä.
Keskustellaanpa nykynuorista hiukan.
Heidän kanssaan olet tekemisissä tavalla tai toisella.
Miten nuoriso voi ja miten ovat uskonasiat tällä hetkellä?
Mihin päin ne ovat muuttumassa? Avaatko sitä.
Meillähän on se etuoikeus, että on paljon nuoria tulee -
Rippikoulutyön kautta seurakunnan toimintaan.
Jonathanin johdolla julistetaan heille evankeliumia, järjestetään -
kristillistä toimintaa, heitä on paljon, jotka haluavat kuulua yhteisöön.
Totuus on myös se, -
että tullessaan heille ei ole minkäänlaista käsitystä uskonasioista.
Koulu ja perheet eivät anna sitä kasvatusta.
Käytännössä on paljon nuoria, jotka ovat hyvin uteliaita -
mutta käytännössä suoraan sanoen harva nuorista on uskossa.
Se on hyvin mielenkiintoinen kenttä, jossa saadaan toimia.
Ensisijaista on, että saadaan kohdata nuoria, välittää heistä -
ja välittää sanomaa, evankeliumia Jeesuksesta. Se on mahtava.
Sellaisen trendin huomaan, -
että erityisesti nuoret pojat, lukiolaiset ja ammattikoululaiset, -
peruskoululaisetkin ovat kiinnostu- neempia kuin esim. 10 vuotta sitten.
Poikien parissa havaitsen, että on nousevaa kiinnostusta.
Yleisestikin perinteisiä arvoja kohtaan mutta myös evankeliumia kohtaa.
Tämähän tulee selvästi esille, -
että naisten ja nuorten naisten parissa, uskonnottomuus lisääntyy.
Perinteisestihän uskonto ja kirkko ovat olleet naisten kannattelema.
Äidit ovat kannatelleet sitä. Tässä on tapahtunut suuri muutos.
Nuoret naiset suhtautuvat hyvin kriittisesti kirkkoon.
Kirkko mielletään konservatiivisena ja vanhoillisena -
eikä tällaisten asioiden kanssa haluta olla tekemisissä.
Siinä on haaste meillä, erityisesti nuorten naisten tavoittamisessa.
On hyvin vaikea löytää kontaktia, koska kirkko ja uskovaiset ylipäänsä -
mielletään vanhoillisina.
On aika jännä, että tämä on muuttunut.
Myöskin varttuneemmatkin naiset.
On tullut tällainen eräällä tavalla radikalisoituminen, -
joka on vienyt uskon asioista poispäin.
Näkyy myös vastavoimaa nuorten parissa myös.
Ennen kaikkea minun ikäiset ihmiset pitävät esillä liberaaleja asioita.
Vaikka nuoret ovat lähtökohtaisesti suvaitsevaista, fiksua porukkaa, niin -
kuitenkin moni nuorikin kokee, että julkinen keskustelu menee vähän yli.
Nuorillakin on kaipausta perusarvoihin -
kuten perhe, uskonto ja turvallisuus. Tämän päivän yhteiskunta -
ei välttämättä tarjoa turvallista arkea nuorille, -
mitä ehkä seurakunnassa voidaan tukea.
Millä tavalla te lähestytte nuoria, jotka eivät tunne vielä Jeesusta?
Perustoiminta on sellaista, että on nuorisokahvila, -
mitä pidetään auki viitenä päivänä viikossa. Sitten on isostoimintaa, -
jossa valmennetaan nuorista johtajia rippikoululaisille.
Sitten pidetään hengellisiä nuorten iltoja ja leiritoimintaa.
Sen lisäksi pidetään jumalanpalveluksia nuorille.
Näiden eri juttujen kanssa nuorista muodostuu yhteisö, -
jossa he saavat yhdessä olla seurakunnassa mukana.
Tietysti meidän työntekijöiden rooli on kertoa Jeesuksesta -
ja innostaa nuoria seuraamaan omassa arjessaan Jeesusta.
Sehän vaatii kärsivällisyyttä. - Kyllä varmaan.
Monet nuoret ovat hyvin kiinnostuneita ja kunnioittavat meitä aikuisia.
He ovat kiinnostuneita siitä uskosta, mikä meillä on.
Iloa siinä työssä, esim. rippikouluissa ja isostoiminnassa, on se, -
kun saa avoimesti kertoa omasta uskostaan.
Nuoret arvostavat ja kunnioittavat sitä.
Uskon siihen, että nuoret saavat evästä elämään, mikä voi monella -
vähän myöhemmin kantaa hedelmää. Se ei aina tapahdu niin, -
että tulee valtavasti uskoontuloja nuorten parissa.
Se voi jättää siemenen, joka toivottavasti -
jossain vaiheessa elämää näkyy etsikkoaikana.
Millä tavalla he suhtautuvat rukoukseen ja rukouspalveluun?
Ovatko he halukkaita, että heidän puolestaan rukoillaan?
Rukousta harjoitetaan ja tämä 5 vuotta, mitä olen ollut mukana, -
niin on hyvin mielenkiintoista nähdä kehitys.
Aluksi, kun tulin ja näin mikä se tilanne oli, niin monet nuoret -
lähtivät hengellisen ohjelman alkaessa tupakalle.
Nyt se on muuttunut niin, että nuoret eivät enää polta tupakkaa -
mutta myös niin, että kokevat hyvin voimallisesti jumalanpalveluksen.
Sellaiset elementit kuin hiljentyminen ja esirukous -
voivat olla voimallisia elämyksiä. Samalla ne on vieraita asioita, -
koska kodeissa perinteitä ei ole enää välitetty.
Huomaan tosi paljon kaipausta jonkin suuremman ääreen.
Tämähän näkyy yhteiskunnassa, joogat ja mindfulnessit.
Haetaan yhteyttä johonkin suurempaan kosmokseen.
Siinähän on kyse lopulta totuuden ja Kristuksen etsimisestä.
Juuri samaa nuoretkin etsivät.
Kyllähän teiltä pastoreilta vaaditaan vähän enemmän kuin aikaisemmin, -
koska monet lähtevät melkein nollasta.
Teidän täytyisi pystyä havainnollistamaan, -
että he voisivat ymmärtää mikä on tärkeintä.
Rippikoulutyökin on muuttunut valtavasti.
Heitän heti ekana päivänä romukoppaan opetussuunnitelman, -
mitä Raamatun kertomuksia ja rukouksia täytyy oppia.
Opetussuunnitelma on, että nuori oppii sen, -
että Jumala rakastaa häntä ja Jumala kutsuu jokaista seuraamaan -
Jeesusta ja Jeesuksessa on pelastus.
Jos saa nuoret ymmärtämään nämä asiat, -
niin siinä se on, mikä täytyy oppia.
Pitää pitäytyä ihan vain perusasioissa.
Sinä koet, että on tietyllä tavalla myönteinen kehitys -
lähtemässä ainakin poikien osalta. - Näen potentiaalia ja etsintää.
Kun yhteiskunta ja arki ovat tänä päivänä niin hahmotonta, -
niin ihmiset etsivät turvaa ja suuntaa elämälleen.
Evankeliumi on yksi vastaus ja se oikea vastaus siihen.
Mennään toiseen tehtävääsi. Suomessa on ollut jo ainakin -
20 vuotta tai enemmänkin "Hengen uudistus kirkossamme" toiminta.
Olet ollut 2-3 vuotta hallituksen puheenjohtaja. - Kyllä.
Hengen uudistus täytti 40 vuotta vuosi sitten.
Se on lähtenyt 70-luvulla. Löytyn Seppo oli aikanaan perustajia.
Tulin Hengen uudistuksen toimintaan itse noin vuonna 2015.
Nyt kolmisen vuotta olen ollut hallituksen puheenjohtajana.
On ollut hieno paikka valtakunnan tasolla miettiä kirkon tulevaisuutta, -
missä toivoa vielä olisi, että Herra voisi luterilaista kirkkoa käyttää -
evankeliumin työssä.
Seuraava vieras on tässä organisaatiossa toiminnanjohtajana -
ja siitä kuulemme hänen kanssaan lisää.
Käydään läpi viiden vuoden kokemus, mikä sinulla on tästä ollut.
Kun peilaat sitä historiaan, maallistuvaan Suomeen jne., -
niin millaisia haasteita on ollut ja mitä näet jatkossa?
Hengen uudistuksella on 3 päätavoitetta.
Yksi on, että halutaan tukea elävien yhteisöjen syntymistä kirkon sisällä.
Kun ihminen kiinnostuu Jeesuksesta olisi seurakunnassa paikka, -
jossa saa tukea hengelliseen elämään.
Toinen on, että halutaan edistää karismaattisuutta kirkon sisällä.
Että kirkossa otetaan huomioon Pyhän Hengen lahjat ja -
myös työtekijöillä olisi valmiuksia käsitellä niitä kysymyksiä, -
mitkä liittyvät esim. henkimaailmaan tai armolahjojen ilmentymiseen.
Kolmas on seurakuntalaisten hengellisen uudistumisen tuki.
Päämäärä on meillä kaikilla kristillisen työn tekijöillä, -
että Jumalan Henki saisi herättää meidät ja meidän kansan.
Näissä 3 asiassa ollaan valmentamas- sa työntekijöitä ja seurakuntalaisia.
Hengen uudistus on hyvin pieni järjestö.
Meillä on kaksi työntekijää ja hallitus toimii vapaaehtoispohjalta.
Olen nähnyt, että Jumala on avannut meille tosi hienon pelipaikan.
Olemme saaneet tehdä paljon yhteistyötä -
kirkkohallituksen ja hiippakuntien kanssa.
Pikkuhiljaa alkaa kirkossa olla avoimuutta.
Ollaan valmiita vastaanottamaan neuvoja.
Esim. miten seurakuntayhteisöstä voidaan tehdä houkuttelevampi -
ja ihmiset haluavat tulla mukaan. Yksi tosi tärkeä painopiste on, -
että löydetään työntekijöitä ja pastoreita, -
jotka kantavat näkyä ihmisten sieluista ja seurakunnan rakentamisesta.
Koota heitä yhteen ja tukea heitä.
Timon tärkein työ on kouluttaa ja tukea heitä omassa palvelutyössä.
Tämä on varmasti kaikki todella hyvää -
ja Herra suokoon teille siihen viisautta ja voimaa kaikessa -
mutta koko Euroopassa ja koko maailmassa -
on maallistumiskehitystä ollut monta kymmentä vuotta.
Se on tehnyt tehtävänsä Suomessakin ja jotkut sanovat, -
että tämä on lähetysmaa.
Afrikastakin on moni lähetystyöntekijä tullut Suomeen.
Siinä mielessä te taistelette ikään kuin vastatuuleen.
Näinhän kristityt ovat kautta aikojen tehneet. - Kyllä.
Miten näet henkilökohtaisesti tämän, -
millaisia tavoitteita voidaan asettaa tällä alueella vai voidaanko?
Tarkoitan nimenomaan sitä, mitä äsken sanoit, -
että mitä pitäisi saada kirkon sisälle syntymään.
Jos on vastarintaa, tai ainakin kehä kolmosen sisäpuoli -
on aika lailla mennyt alkuasetelmasta kauas, että haasteita riittää.
Me ollaan tilanteessa, että monesta seurakunnasta ev. lut. kirkon sisältä -
on hyvin vaikea enää löytää sitä seurakuntaa, -
kokoon kutsuttua yhteisöä, joka ylis- tää Jumalaa ja palvelee sitä aluetta.
Se on hyvin usein pieni ja ikääntynyt porukka, jotka kantavat soihtua.
Ajattelen, että jälkikansankirkollisessa maallistuneessa yhteiskunnassa -
tulee eteen tilanne, että kirkon tyhjenee ja valot sammuvat.
Siinä aukeaa mahdollisuus jollekin uudelle.
Kun ei ole enää itsestään selvää, -
että pappia tulee sunnuntaiaamuna kuuntelemaan 100 ihmistä, -
silloin myös kirkon päättäjät, piispat ja työntekijät havahtuvat siihen, -
että mitäs nyt? Siinä näen ison mahdollisuuden tarjota näkökulmaa, -
että täytyy istuttaa uusia yhteisöjä, tehdä asioita eri tavalla.
Tämän päivän 20-30-vuotiaat -
eivät koe perinteistä jumalanpalvelusta omakseen.
Ihmiset eivät halua tulla pelkästään istumaan pylvään viereen -
ja lähtemään kotiin.
Se avaa uudenlaiselle hengelliselle heräämiselle tilaa.
Jumala näkee kirkot ja seurakunnat astioina, -
jotka voivat täyttyä jollain uudella. Totta kai tämä on haastava tilanne.
Taistelu arvomaailmasta, mitä kirkko on ja mitä se edustaa.
Onko se hengellinen vai maallinen tai tällainen sosiaalinen instituutio -
vai ensisijaisesti pyhien yhteisö? Se taistelu on aina käynnissä.
Puhutaan paljon kotiseurakunnista, joissa on 10-15 ihmistä.
Näetkö, että tämä on ratkaisu tulevaisuudessa.
On ryhmiä ja he voivat kokoontua suurempana ryhmänä harvemmin.
Uskon, että se on osa ratkaisua.
En usko, että on mitään yksittäistä mallia.
Esim. Mikaelin srk:ssa pyritään täyttämään kirkko, -
ja saamaan ihmiset Jumalan Sanan kuuloon.
Tuen kyllä tosi voimakkaasti kaikkia erityyppisiä seurakuntia.
Ajattelen, että kotiseurakunnat on osa ratkaisua nuoremmalle sukupolvelle, -
instituutioista vieraantuneille.
Tapa saada ihmiset Jumalan Sanan äärelle voikin olla se, -
että kootaan keittiön pöydän ympärille ystäviä, ja rukoillaan ja luetaan Sanaa.
Se on tärkeä osa kokonaisuutta.
Monta kertaa ihmiset tulevat arkana yksin sinne, että heitä joku kuulisi.
Usein se jää siihen, että olet jumalan- palveluksessa ja kukaan ei ole kuullut.
Kyllä ja rohkaisen kaikkia uskon polulla kokeneempia -
rohkeasti kokoamaan ympärille ihmisiä, joiden kanssa voi rukoilla, -
opettaa Jumalan Sanaa ja muodostaa omia piirejä, -
joissa evankeliumi saa tulla todeksi.
Rukouselämä on tärkeätä herätyksen aikaansaamiseksi.
Aina, kun on hengellistä heräämistä, sitä on edeltänyt se, -
että yksittäiset kristityt ovat kokoontuneet rukoilemaan.
Täysi tuki kaikille kotona kokoontuville.
Nyt, Matti, pyytäisin sanomaan katsojille, -
mitä Pyhä Henki juuri nyt sanottavaksesi antaa, ole hyvä.
Iloitsen, että sain nuoruudessa kokea ja kohdata Jumalan Pyhän Hengen.
En usko, että millään strategioilla, visioilla tai komiteoilla -
saadaan kirkkoa tai kristikuntaa nousuun tässä maassa.
Se mikä tekee muutoksen on, että Pyhä Henki saa kohdata -
yksittäisiä ihmisiä, seurakuntia ja perheitä.
Siinä on tulevaisuutemme ja mahdollisuus.
Jos et ole kokenut elämässäsi sitä, -
että Pyhä Henki on saanut täyttää sinut, niin lähesty rohkeasti Jumalaa.
Voit löytää Hänet Sanan kautta tai rukousyhteyden kanssa.
Pyhää Henkeä ei tarvitse etsiä jostakin kaukaa vaan kun olet uskossa, -
niin Hän on jo sinussa pelastuksen sinettinä.
Vietä aikaa Hänen kanssaan, -
anna Hänen täyttää itsesi joka päivä uudestaan.
Kirkko ja kristikunta uudistuu vain silloin, kun uskovat saavat uudistua.
10 vuotta sitten sain kohdata Pyhän Hengen, -
mutta tarvitsen Häntä yhä joka päivä, jotten hairahdu tieltä pois.
Sitä sinäkin tarvitset.
Kiitos Matti näistä hyvin tärkeistä sanoista, -
jotka tuovat sen ytimen, pyhyyden ja Jeesuksen rakkauden esiin.
Hänessä voimme hyvin, kun Hän saa meitä ohjata. - Aamen.
Kiitos sinulle. Tämä oli nuorelta papilta raikas tuulahdus, -
että sittenkin on toivoa. Kiitos. - Kiitos.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola