Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraani tänään on Miki Rahikainen. Tervetuloa Miki. - Kiitos.
Sinulle on elämässä tapahtunut monenlaista -
mutta kaikilla on ollut oma lapsuus ja historia.
Lähdetään siitä liikkeelle eli millaiseen perheeseen synnyit?
Synnyin perheeseen, missä minulla oli isä ja äiti.
Äiti huolehti perheestä ja välillä teki kahta työtä, koska rakas isä, -
joka hän oli lapsuudesta saakka, ei pystynyt huolehtimaan perheestä.
Valitettavasti hänellä oli alkoholismi, joka vei mennessään.
Siinä se lapsuus meni. Välillä näin jopa perheväkivaltaa, -
mikä on ikävä puoli tässä mutta todellisuutta.
Kuitenkin Jumala auttoi meitä jo pienenä -
mutta ei ollut vielä elämässäni mukana konkreettisesti.
Mutta lapsuus meni.
Isälle ja äidille tuli ero mutta silti isä oli kuvioissa mukana taustalla.
Siellä vielä tapahtui kuitenkin jonkinnäköistä.
Isälläsi oli kuitenkin erittäin hyvät kädentaidot puutöissä. Kerrotko siitä?
Siitä olin erittäin ylpeä, että isä teki puusta melkein mitä vaan.
Minulle sanottiin, että isäsi tekee mitä haluaa, muut mitä osaa.
Kyllä olin isästäni erittäin ylpeä. Sitä puolta isästäni ihailin.
Hän osasi veistää koristeveisto- kelloja, rakentaa taloja, -
silloin kun pystyi ja jaksoi tehdä.
Kerroit, että - oliko se -95 - isäsi kuoli ja -
jäit pohtimaan menikö isä taivaaseen vai ei?
Kyllä. Silloin -95 isä kuoli.
Voin kertoa kohta myöhemmin, kun -97 tulin uskoon.
Sen jälkeen kysyin Jumalalta missä isä on? Haluan tietää, Herra, -
onko hän taivaassa vai helvetissä. Jos et kerro minulle selkeästi, -
niin pidän hiljaisuutta merkkinä, että hän on kadotuksessa.
Äidin kanssa alettiin pohtimaan, mikä voisi olla vahvistava syy sille, -
että iskä on taivaassa.
Iskä kävi äidin kanssa Niilo Ylivainion kokouksissa joskus.
Veljelleen puhelimessa sanoi, että on alkanut uskovaiseksi.
Pienenä poikana kuulin näitä ja hän välillä humalassakin soitti, -
että on rukoillut teidän puolesta. Mikään näistä ei vakuuttanut, -
että isä olisi taivaassa. Kuukaudet kuluivat ja -
kerran sitten kurvasin äidin luo.
Äiti keittiössä hääräili askareitaan ja istuin keittiön pöydän ääressä.
Pohdittiin sitä ja äiti sanoi, että tätä hän ei olekaan muistanut.
Pari vuotta ennen isän kuolemaa -
kotona oli seurakunnan luterilainen työntekijä.
Isä oli selvin päin, oli kertonut evan- keliumin isälle ja taas kuullut sen.
Siinä he polvistuivat ja isä rukoili syntisen rukouksen.
Siinä hetkessä minut valtasi sellainen varmuus ja tietoisuus.
Pyhä Henki tuli siihen ja tietämällä tiesin, että iskä elää tänä päivänä.
Laitoin veljelle tekstiviestin, että iskä elää.
Veljeni Kimmo sanoi, ettei eläessään ole saanut niin hyvää tekstiviestiä.
Kun ajattelee sitä, mitä isällesi tehtiin, kerrottiin evankeliumi.
Pyydettiin tunnustamaan uskonsa ja ottamaan Jeesus elämäänsä.
Se riitti. - Riitti. Koen, että isäni sai ryövärin armon ilman ansioita.
Mutta Jumala puhui minulle, että hän oli sidottu -
ja hänellä oli oma vastuu elämästään mutta Jumala näki sydämeen.
Traagisella tavalla hän lähti mutta Jumala näki sydämen asenteen.
Tekojen kautta kukaan ei taivaaseen pääse.
Isä pääsi Jeesuksen teon kautta.
Mennään myöhemmin siihen, kun tulit uskoon -97.
Mitä lapsuuden ja -97 välillä on sellaista, mitä haluaisit ottaa esille?
Ei tule mieleen mitään ihmeellistä.
Lapsuus oli kuitenkin aika tavallinen.
Nuoruudessa olin muuttamassa kotoa pois.
Äiti sanoi armeijan jälkeen, että pitäisi muuttaa kotoa.
Olin järkyttynyt, että mitä ihmettä omasta kodista pitää muuttaa pois.
Olin muuttamassa silloisen tyttöystävän kanssa, niin se oli yksi -
merkittävä kohta. Jumala puhui sydä- melle, vaikken ollut uudestisyntynyt.
Minulla oli lapsen usko kuitenkin.
Herra sanoi sydämeeni, että älä muuta tyttöystävän kanssa.
Olin kuitenkin päättänyt, että hynttyyt laitetaan yhteen ja muutetaan.
Tein siinä Jumalan tahdon vastaisesti.
Me muutettiin yhteen ja siitä tuli sellainen parisuhde, -
että sukset menivät ristiin koko ajan.
6 vuotta sitä kesti ja jälkikäteen ymmärsin, -
että kun tekee Jumalan tahdon vastaisesti, ne voi olla pitkiä, -
puhutaan jopa ketunlenkeistä ja sakkoringeistä.
Sitten Herra alkoi ilmestymään ja antoi vuonna 1990 ensimmäisen -
mahdollisuuden pelastua, kun Hän ilmestyi minulle keittiössä.
Mutta et käyttänyt sitä vielä hyväksesi.
En käyttänyt. Sen vaikeuden keskellä, kun se meidän seurustelu ei sujunut, -
minua alkoi kiinnostamaan uskonasiat ja lueskelin hengellisiä kirjoja.
Jeesus ilmestyi minulle keittiössä.
En nähnyt näillä silmillä mutta Hengen silmillä konkreettisesti ja Hän sanoi, -
että anna elämäsi minulle. Oli puntin nostoa, hormonit mielessä -
ja vähän kokeilinkin. Tuli syömishäiriöitä ja lopetin.
Tämä kaikki veti, minusta taisteltiin. Taas tein Jumalan tahdon vastaisesti.
Sanoin Jeesukselle etten anna, haluan elää omaa elämää.
Hän kääntyi ja vetovoima hengellisiin asioihin loppui kuin seinään.
5 vuotta kesti edelleenkin se seurustelu ja se oli vaikeata.
Hengelliset asiat eivät enää kiinnostaneet, kunnes tuli vuosi 1996.
Kerropa siitä, mitä tapahtui?
Työpaikalla olin tavannut tyttöystävän ja meillä meni tosi hyvin.
Kaikki sujui hyvin, oli rahaa tarvittava määrä ja elin hyvää elämää.
Harrastelin ja välillä käytiin etelässäkin ja oli kaikkea normaalia.
Rikostaustaa minulla ei ole ja alkoholia käyttänyt tosi vähän.
Tupakkaa en ole edes maistanut koskaan.
Autoa ajaessani Jumala puhui ja sanoi -
"Jos tänään kuolisit, et pääsisi taivaaseen." Tiesin, että se on totta.
Raamattu sanoo, että Jeesus on tie, totuus ja elämä.
Totuus sanoi totuuden sen hetkisestä tilastani, en ole menossa taivaaseen.
Siitä alkoi prosessi. Mietin elämän tarkoitusta.
Minulta otettiin ns. normaali hyvä olo pois.
Oli ahdistus sydämessä ja olin todella hämmästynyt, että miksi on ahdistus.
Täytyy löytyä syy. Ulkonaista syytä ei löytynyt, koska kaikki oli hyvin.
Sen vuoden aikana aloin rukoilemaan toisella tavalla.
Iltarukousta, jota olin usein rukoillut, vaihtui avunhuutoon.
Niiden hetkien jälkeen minulle laskeutui rauha -
mutta seuraavana aamuna oli sama ahdistus.
Tämä ralli jatkui vuoden verran.
Sitten muistin pienen Raamatun, jota en ollut koskaan aukaissut -
mutta se oli seurannut toiseen asuntoon, varastoon.
Juoksin hakemaan sen Raamatun. Se on tämä.
Menin olohuoneeseen sohvalle istumaan.
Kun aukaisin Raamatun, en ehtinyt lukea mitään, kun aloin -
hillittömästi itkemään. Katsoin olohuoneen peilistä itseäni.
Yritin vakuuttaa itselleni, että mitä ihmettä itken ja murrun, -
koska minulla on kaikki hyvin. Sisäisestä maailmasta puuttui jotakin.
Eteeni tuli aivan kuin toinen persoona seisomaan.
En nähnyt mitään mutta ajatuksiin tuli selkeät sanat, "älä tee sitä."
Tunnistin ettei se ole Jumalan Henki, eikä oma ajatus -
vaan joku yrittää estää. Tein kädelläni konkreettisesti näin.
Tämä on minun elämä ja nyt täytyy päättää.
Menin polvilleni lattialle, laitoin pienen Raamatun pöydälle.
Laitoin käteni ristiin, sanoin Jumalalle, että auta minua.
Tilanne oli sellainen, että aivan kuin olisin tippunut avantoon.
Kun tippuu avantoon, ei mietitä mainetta, kunniaa, rahaa eikä mitään -
vaan huudetaan apua sydämen pohjasta.
Olin tilanteessa, että huusin sydämeni pohjasta: "Jumala auta minua."
Kahden päivän kuluttua oltiin kävelyllä tyttöystävän kanssa.
Jumala puhui minulle uudestaan.
Nyt yksi sana oli tullut sydämeeni ja se nousi mieleeni, -
ja tuli valtava ilo ja oivallus. Hei, minulle on tapahtunut -
se mitä ihmiset puhuvat, että ovat tulleet uskoon. Olen tullut uskoon.
Se sana oli Jeesus.
En ollut koskaan kokenut sellaista iloa, puhtautta ja keveyttä, -
mitä voi kokea. Tuli seuraava aamu, -
olin heräilemässä ja ajattelin, onko minulla vielä se sama fiilis.
Oli. Se ei ollut kadonnut mihinkään ja 2 viikon kuluttua -
tyttöystävä tuli seisomaan eteeni huolestuneena ja sanoi, -
"Oletko löytänyt toisen naisen? Oletko rakastunut johonkin?"
Sanoin, että en, ja kerroin mitä on tapahtunut.
Hän sanoi haluavansa samaa. Valitettavasti puolen vuoden kuluttua -
tiemme erosivat mutta siitä päivästä, kun polvistuin, alkoi todellinen elämä.
Valot syttyivät elämääni.
En ole menettänyt mitään vaan saanut elävän suhteen Jumalan kanssa.
Tänä päivänä tiedän, että jos aika koittaa ja pitää lähteä ruumiistani, -
tietämällä tiedän, että olen menossa taivaaseen. - Aamen.
Asuit silloin Mikkelissä.
Tämän jälkeen Jumala osoitti sinulle -
monenlaisessa tilanteessa, että Hän on läsnä ja on ihmeitätekevä Jumala.
Kyllä. - Käytkö läpi muutamia esimerkkejä.
Ihan alkuaikoina, kun olin tullut uskoon, naapuri pyysi kotiinsa.
He asuivat alapuolella ja pyysivät vierailulle.
Siellä olisi hänen anoppinsa, että hän rukoilee puolestamme.
Kukaan ei ollut rukoillut puolestani, en ainakaan muista.
Vanha evankelista alkoi puhumaan ja olin aivan kauhuissani kutsusta, -
mitä Jumala oli minulle varannut.
Hän sanoi, että lukee aivan kuin filminauhalta.
Se oli niin selkeä teksti, mitä hän puhui minulle.
Menin kotiin ja olin aivan järkyttynyt, että en pysty tuollaiseen.
Pyhä Henki puhui, että Jumala ei anna sellaista, mihin en pysty.
Se rohkaisi ja siitä alkoi tapahtumaan.
Meille oli tullut ero ja se sattui sydämeen.
Olin hyvin allapäin ja menin vapaaseurakuntaan.
Siellä istui edessä vanhempi rouva. Hän ei koskaan kääntynyt -
minuun päin mutta siinä lopuksi ajattelin, että tämä on loppumassa.
On loppurukous, loppuylistys ja tekisi mieli lähteä mutta kohteliaisuussyistä -
en viitsi lähteä. Pastori kehotti tulemaan eteen rukoiltavaksi.
Ajattelin, että tekisi mieli mennä eteen mutta ei, lähden ulos.
Se nainen kääntyikin ja sanoi, että mene tuonne eteen rukoiltavaksi.
Jumala oli puhunut, ja kysyinkin jälkikäteen, ja Herra oli pyytänyt -
sanomaan -olin 25-vuotias-, että mene eteen.
Sen rukouksen kautta mä koin, että se taakka lähti.
Totta kai piti prosessoida myöhemminkin sitä.
Se oli ensimmäinen miten rukouksen kautta ja myöhemmin sain rukoilla -
ihmisten puolesta. Tapahtui kivoja asioita ja johdatuksia.
Onko esimerkkejä? - Yksi oli, kun olin ravintolassa töissä, -
jonne menin -95 portsarin hommiin.
Sanoin Jumalalle alussa, että pitäisikö lopettaa, olen syntisessä paikassa.
Herra sanoi "Ei, sinä jatkat", ja Jumala alkoi käyttää.
Ihmiset tulivat juttelemaan ja vein vapaaseurakuntaankin.
Laitoin ylistysbiisejä soimaan ja lauloin seurakunnassa heille yöllä.
Eräänä yönä, kun ajoin töistä kolmen aikaan kotiin.
Yksi voimakkaimmista kokemuksista, kun olen kuullut Herran äänen.
Hän sanoi, että aja Saimaan rannalle. Olisi pitänyt kääntyä vasemmalle.
Kun olin ajamassa tietä, niin sanoin Herralle, että eihän siellä ole ketään.
Olin usein käynyt katsomassa siellä myrskyä ja oli ihana rentoutua.
Ei siellä uimarannalla koskaan ollut ketään.
Päätin ajaa ja hämmästyin, kun siellä oli 4 ihmistä.
2 ihmistä, mies ja nainen, juoksivat itkien luokseni. He olivat kuulleet, -
että olin tullut uskoon. Olin vähän tunnettu, yksi portsareista.
He sanoivat, että auta meitä. He itkivät, olivat narkomaaneja ja he -
vapautuivat myöhemmin huumeista. Jumala puhui niin voimakkaasti, -
että siellä on, mene sinne ja he saivat avun.
Tänä päivänä ei ymmärretä, -
ei korvat, silmät eikä hengen silmät reagoi, -
eikä oteta yhteyttä mitä ylhäältä meille annettaisiin.
Jumala puhuu varmasti jokaiselle.
Haluaisi ainakin puhua mutta korvamme ovat kuurot.
Emme hiljenny, emmekä mene kammioon.
Sinulla oli monenlaista, sait rukoilla, -
kun oli portsarin homma, jossa tapasit paljon ihmisiä.
Näit hyvää ja huonoa, monenlaista. Moni tarvitsi varmaan apua.
Moni tarvitsi mutta Herra auttoi jopa portsarin hommassa.
Yliluonnollisesti Jumala näytti varjeluksen ja suojeluksensa.
Sitten nuorten työ tuli pikkuhiljaa mukaan.
Takarivistä Herra halusi nostaa eteen.
Rukoilin vapaaseurakunnassa ihmisten puolesta ja olin juontamassa.
Perjantaisin alettiin Minnan kanssa pitämään nuorten kokouksia.
Minna jättäytyi siitä pois ja vastuu jäi minulle.
Herra antoi siihen voitelun ja sanat.
Melkein joka perjantai sain puhua nuorille.
Sen jälkeen lähdin portsarin hommiin.
Jossain vaiheessa muutit Mikkelistä Espooseen.
Jumala alkoi puhumaan, että pitää muuttaa pois.
2 päivää rukoilin, että en halua mihinkään muuttaa.
Olen Mikkelissä syntynyt ja Mikkeliin kuolen.
Taivuin kahden päivän painin jälkeen, että Herra, mikä se paikka on?
Pyhä Henki sanoi, että Helsinki.
Kysyin äidiltä, onko Herra puhunut minun asioista.
"Joo, näin unen, että sinulla on muuttokuorma."
Sanottiinko siinä, mihin muutan? "Ei paikkakuntaan, -
mutta Etelä-Suomeen."
Tämäkään ei riittänyt, koska en vielä uskaltanut.
Oli iso juttu lähteä työpaikasta tyhjän päälle.
Menin Haukivuoreen, jossa oli Israel ilta, joka ei kiinnostanut -
mutta siellä olisi erittäin profeetallinen maatalon emäntä, .
Tiesin, että ensi keväänä tai kesänä on muutto, jos on.
Ajattelin, että hän voisi kokouksen jälkeen rukoilla puolestani, -
mutta kesken kokouksen hän nousi salista, -
istuin aulassa penkillä odottaen.
Hän tuli parin metrin päähän istumaan ja ei tullut rukoilemaan.
Hän kääntyi hymyili ja sanoi: "Se on ensi keväänä paikkakunnan vaihto."
Se tuli vahvistuksena.
Kerran sitten tulin käymään Espoossa ja tulin Matinkylän ostarille.
Siellä oli Majakka seurakunta ja men- tiin hyvän ystävän kanssa käymään.
Ajelin Mikkelistä Espooseen. Varalli- suutta oli hyvin, koska oli hyvä palkka.
Ajattelin, että loppuukohan tämä hyvinvointi joskus, mitenkähän käy?
Mentiin kokoukseen ja oltiin lähdössä pois.
Oli nuori nainen, joka profetoi lavalta tuulikaappiin ja osoitti silmät kiinni -
minua ja sanoi, että uskalla heittäytyä mukavuusvyöhykkeeltä pois.
Oliko se nyt neljäs vahvistus siitä, että Herra kehotti.
Sitten eräänä päivänä päätin ja 2004 muutin Espooseen tyhjän päälle.
Minulla oli säästöjä. Olin vähän aikaa pikkuyksiössä -
ja ajattelin, että alkaa jokin hengellinen työ mutta ei alkanutkaan.
Jumala näytti padon. Pato oli silmieni edessä ja seisoin padon alajuoksulla.
Ylhäällä oli kaksi vesimassaa, kapeampi ja leveämpi ja minulle -
tuotiin kaksi työpaikkaa. Tein vartijan ja vahtimestarin hommaa.
Tämä oli Jumalan suunnitelma.
Niissä hommissa, vartijan hommissa ollessani, -
tein sosiaalivirkailijan ja vartijan hommaa, -
mietin miksi täällä, ei mitään järkeä.
Samana päivänä tuli yksi sosiaali- toiminnan johtaja uskoon. - Aamen.
Jumala käytti siellä.
Jumala on käyttänyt ja tulee käyttä- mään vielä varmaan hyvinkin paljon.
Sinulle nousi myös sydämelle hukkuvat sielut.
Oliko tämä se, joka vei sinut tällaiseen Kaivo-toimintaan?
Kerrotko siitä.
Kun muutin Espooseen, kävin seurakunnassa ja -
sain rukoilla ihmisten puolesta.
Välillä kannettiin roskapussia mutta tuntui, että tarvitsisi tehdä jotain.
Hyvän ystävän Samin kanssa mietittiin Matinkylän ostarilla, -
että vuokrataanko pikkutila mutta ei vaan löytynyt.
Sanoin Herralle, että pitäisikö ottaa pikku pöytä, termari, kahvia -
ja mennä ostarille evankelioimaan. Pyhä Henki sanoi "Ei".
On merkillistä ettei saa tehdä hengellistä työtä.
2012 kävelin ostarilla. Videofirma Makuuni oli lopettanut.
Tuli valtava into, että tästä vuokrataan tilat.
Tällainen kahvila, nyt on sen aika.
Tila oli aika kallis -
ja laitoin viestiä uskoville ystäville.
Vieressä oli kirpputori, monta kertaa isompi ja halvempi vuokra.
Tämä henkilö kertoi kokeneensa pari viikkoa sitten Herran puhuneen, -
että tähän tulee kohtaamispaikka kahvila. Hän on lopettamassa.
Koin, että me mennään siihen.
Tässä on sellainen juttu, että n. 3-4 kuukautta aiemmin -
hyvä ystäväni tuli käymään luonani Matinkylässä.
Hän profetoi, että Jumala antaa teille uuden tehtävän, toimintamuodon, -
kaivon ja kohtaamispaikan. Se alkaa hyvin pian.
Minulta pyyhkäistiin profetia mielestä.
Kun olimme entisessä kirpputorin tiloissa ja mietittiin nimeä, -
niin siinä hetkessä tuli se profetia mieleen, "kaivo."
Se vahvisti vaikka Herra oli pyyhkäissyt sen pois -
mutta Jumalan suunnitelmat olivat käynnissä.
Jumala antoi näyn, kun seisoin tyhjässä tilassa.
Hän näytti, että tulee hienot huonekalut.
Näin hengessä sen ja toimintasuunnitelman.
Seurakunnat vuokraavat ja rahoittavat ja tehdään yhdessä tätä hommaa.
Sanoin Herralle, että millä rahalla? Se oli tyhjä tila, millä tehdään -
mutta alkoi tulla sohvaa, tuolia ja kaikki järjestyi.
Herra on hyvä ja Hänellä on suunnitelma.
Sinä olet sitä monta vuotta menestyksellä saanut pyörittää.
Tosin korona tuli nyt ja sotki kaikki tällaiset palvelut.
Mikä on tämän päivän tilanne? Se on vähän jäissä?
Kyllä. Nyt vanha ostari on purettu ja Jumala antoi uudet tilat.
Nyt on ollut hiljaisempi aika. Muutto tuli vähän ennen koronaa -
ja nyt ollaan käyty rukoilemassa siellä ja muutamat seurakunnat -
vuokraavat sitä tilaa. Odotellaan uusia tuulia.
Ihan ohjelman alussa sanoit, että isälläsi oli hyvät kädentaidot.
Sinulle ovat nämä taidot tulleet mutta ei puuhun vaan metalliin.
Kerrotko miten tämä lahja tuli ja mitä olet tähän mennessä tehnyt?
2004 aloitin tekemään keramiikkaa. Päätin tehdä isot enkelinsiivet ja -
alkoi vateja ja vaaseja syntymään. Aloin tekemään keramiikkakoruja.
Ihmiset tykkäsivät niistä. Ihmettelin, koska en bisnestä ajatellut.
Ihan ilokseni vaan. Sitten aloin opettelemaan kultasepän tekniikkaa.
Olen käynyt muutaman kivenistutus kurssin.
Pystyy timantteja sun muuta laittamaan kiveen.
Kaiverruskursseja ja kultasepät ovat opettaneet.
Itse olen oppinut ja tällä hetkellä minulla on "My koru" putiikki.
Siellä teen koruja päivätöikseni Helsingissä.
Se on ollut ihmeellistä. Jumala on antanut ideoita.
Minulle on sanottu, että minulla on kauniita koruja, nytkin on kaulassa.
Senkin kautta olen saanut kohdata ihmisiä.
Olen saanut todistaa, viimeksi eilen kävin Somerniemen torilla myymässä.
Herra järjesti kohtaamisia. Evankeliumi menee sitäkin kautta.
Vuosia sitten 12 ihmistä toisistaan tietämättä tuli sanomaan, -
että kun laitoin korusi kaulaan, niin tulee aivan kuin rauha.
Niistä huokuu se.
Kun ne ovat siunattuja ja Jumalan tahdosta syntyneet, -
silloin niissä on voima. Nyt ollaan melkein viimeisessä minuutissa.
Mitä haluat sanoa katsojillemme lopuksi, ole hyvä.
Haluan rohkaista löytämään Jumalan kutsun ja suunnitelman.
Muistuttaa myös, että on olemassa vastavoimat, sielunvihollinen, -
joka tekee kaikkensa, että et astu Jumalan suunnitelmaan.
Mutta kun astut Jumalan suunnitelmaan, -
se on jotain niin hienoa ja palkitsevaa.
Sinä voit tuottaa todellisen siunauksen.
Voit saada siunauksen sisimpääsi ja sydämeen, -
kun tietämällä tiedät tekeväsi Jumalan tahdon.
Ennen kaikkea, ei se vaan se, mitä se tuottaa ihmisille, joita kohtaat, -
joita Jumala käyttää sinun kauttasi. Se on mahtavaa.
Ole rohkea. Haluan rohkaista sinua löytämään Jumalan tahdon.
Ehkä olet jo siinä mutta jos olet poikennut pois -
ja henkilökohtainen suhde Jumalan kanssa ei ole niin hyvä.
Mene Herran eteen ja anna koko sydämesi. Maksoi mitä maksoi.
Anna sydämesi ja etsi säännöllisesti rukouksen kautta.
Minulle tapahtuneet asiat eivät olisi tapahtuneet automaattisesti.
Minun täytyi olla Herran puhuttelussa, rukoilla ja etsiä Hänen tahtoaan.
Silloin kaikki tulee tapahtumaan. Aamen.
Kiitos Miki näistä hyvin rohkaisevista sanoista meille kaikille.
Uskon, että sinulle on paljon Herra suunnitellut etukäteen.
Saat alkaa kulkemaan ennalta valmistetuissa teoissa.
Varmaan korut ovat siinä osana -
mutta ennen kaikkea Jumalan Sanan vieminen ruohonjuuritasolle.
Se on ehkä suurin tehtäväsi. Herra siunatkoon sinua. - Kiitos samoin.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola