Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares ja -
vieraanani on Markus Vilpponen. Tervetuloa Markus. - Suuret kiitokset.
Tulet keskisestä Suomesta. Oletko syntynytkin siellä?
Olen syntynyt Etelä-Savon puolella, Kangasniemellä, -
mutta nyt asustelen Keski-Suomen puolella Toivakassa.
Millaiseen perheeseen sinä synnyit ja millainen oli lapsuus ja nuoruus?
Olen syntynyt perheeseen, jossa isä ja äiti olivat uskovaisia.
He kävivät seurakunnan tilaisuuksissa, kuuluivat -
helluntaiseurakuntaan. Kasvoin seurakunnan keskellä.
Siihen aikaan seurakunnassa tehtiin paljon talkoohommia.
Oltiin paljon yhdessä. Maalaisseurakunnassa riitti puuhaa.
Seurakuntarakennuksen ehostamiset ja kaikkea.
Se oli hyvin turvallinen lapsuus, missä sai kasvaa -
ja imeä Raamatun tuntemusta jo hyvin pienestä pitäen.
Välillä oltiin seurakunnan penkkien alla, missä sitä lapsena pyörittiinkin.
Koko ajan oli kosketuspinta Raamatun Sanaan.
Oliko sinulla jotain erityistä Herran kosketusta jo ennen kouluikää?
Kotona kuunneltiin paljon hengellisiä lauluja.
C-kasetit pyörivät kotona ja äiti varsinkin oli paljon kotona, kotiäitinä.
Siellä kasetit pyörivät, vanhoja hyviä lauluja Jeesuksen verestä, -
veren puhdistavasta ja parantavasta voimasta.
Ne koskettivat. Muistan, että laulut koskettivat.
Erään kerran hyvin pienenä juuri kouluiän kynnyksellä -
menin kirjoituspöydän alle kotona.
Ristin käteni ja sanoin Jeesukselle, että tahdon seurata sinua.
Anna syntini anteeksi. Ehkä saattoi jopa kyynel vierähtää, näin muistan.
Se oli pienen pojan rukous. - Mitä tapahtui?
Se oli varmaan sellainen hetki, myöhemmin ajatellen, -
että epäilin asiaa. Olisin tarvinnut pienenä poikana vahvistusta sille, -
kun ei ollut kukaan näkemässä.
Se oli minun ja Jumalan välinen asia. Olisi tarvinnut vahvistusta asialla.
Onneksi Herra tämänkin huokauksen kuuli.
Muistan varhaisteini-iästä kesäillan.
Eräällä paikkakunnalla oli telttakokous.
Ulkona oli tällainen 50 hengen teltta, jossa oli julistaja, joka julisti.
Pyysi kokouksen lopuksi siunattavaksi sinne teltan etuosaan.
Hän muistaakseni mainitsi, että haluaa nuoria siunata erikoisesti.
Muistan tilanteen, kun eilisen päivän. Julistajalla oli rankka tausta.
Hän oli alamaailmasta tietyllä tavalla tullut ja tatuoidut kädet, -
jäi mieleen, kun oli hellepäivä.
Hän laski tatuoidun käden pääni päälle teltan etuosassa.
Siinä hetkessä tunsin voiman, joka meni päästä varpaisiin asti.
Tiesin ja tunnistin, mitä siinä tapahtui.
Pyhän Hengen täyteys tuli elämääni ja kaaduin telttamaaperään.
Koin valtavaa riemua ja iloa ja sitä että Jumala tahtoo koskettaa, -
antaa voimaa ja rohkeutta.
Kyllä se on mahtavaa, kun viittasit tatuoituun mieheen.
Voi vain kuvitella, että hänellä on ollut ehkä jokin alkoholiongelma -
tai kukaties vankilajuttuja.
Jeesus toi hänet tilanteeseen, jossa hän sai siunata sinut. - Kyllä.
Sen näkee, miten taivaassa suunnitellaan eri asioita.
Nyt sinä jatkat sitä ketjua taas -
omalla tavallasi, niin kuin Jumala ohjaa. - Kyllä.
Nämä Jumalan tiet ovat ihmeelliset. Näin voi sanoa.
Sinä sitten tietysti kävit koulut jne.
Kyllä, hyvin tekninen suuntautuminen alkoi heti peruskoulun jälkeen.
Vaikka tosin ajattelin, että minun koulut on käyty. Loppujen lopuksi -
elämässäni olen opiskellut enemmän kuin peruskoulussa yhteensä.
Niin siinä kävi mutta teknisesti hyvin suuntauduin.
Sähköala tuli vahvasti elämään läsnä.
Muistan, kun olin armeijan jo käynyt -
ja olin sähköasennusfirmassa töissä.
Siellä oli sellainen aika täpärä paikka kesähommassa.
Ajattelin, että tästä paikasta, jos Jumala minut selvittää eli siinä oli -
pieni konehomma tai ei mikään pieni vaan iso juttu, jota korjattiin.
Se oikeastaan vioittui enemmän ja nuorimies oli vähän paniikissa.
Siinä Jumalalle sanoin, "Jos tässä hommassa autat, -
niin luovutan elämäni sinun hallintavaltaasi".
Olinhan minä uskossa mutta sellainen lupaus.
Ei kauaa mennyt, kun saatiin paikalle hyvin pätevä kaveri, -
joka selvitti ja päästiin pälkähästä. Tällainen erikoinen tilanne.
Tällaiset lupaukset on tärkeätä muistaa.
Jumala muistaa ne kyllä, jos on lupauksen antanut.
Kyllä siinä varmaa itsellä kävi niin, että se lupaus unohtui.
Hyvin monella käy näin.
Kyllä ja opiskelin insinööriksi automaatio-alalta.
Sähköhän samalla on siinä, vähän hienompivirtasähköistä hommaa.
Insinööriksi opiskelin ja perhettä samalla tuli kyllä.
Oli hienoa elämää rakentaa.
No sinä sitten teknillisessä suuntauduit -
jossain vaiheessa opettajatehtävään.
Olet siihen saanut ihan pätevyyttä ja koulutustakin.
7 vuotta työskentelin insinööritoimistossa.
Oikeastaan työkuva oli paljon tietokoneen kanssa keskustelua.
Suunnittelua ja tätä tehdään tänä päivänä niin paljon koneella.
En ollut niin asiakas suuntautunut vaan tekniseen puoleen.
Vuosien jälkeen alkoi tuntumaan, että olisiko jotain muuta.
Jotenkin ihmeellisellä tavalla Jumala johdatti opetusmaailmaan.
Pääsin työhön opettajaksi ammatilliseen kouluun -
sähkö- ja automaatioalalle. Se oli hieno siirtymä, -
jotenkin kivuton siirtymä, että oikeastaan anoppi laittoi viestin, -
että olisi paikka, paikallislehdessä haetaan ammattiopistolle opettajaa.
Se meni niin, että jotenkin kaikki oli nähty jo valmiiksi. Sinne pitää mennä.
Jälkeenpäin osaat ajatella, että ei mennyt opettajaharjoittelu hukkaan.
Tulit tarvitsemaan sitä elämässä myöhemmin.
Kyllä. Kolme vuotta toimin opettajana ja opiskelin opettajan pätevyyden.
Kolmannen vuoden loppupuolella, kun opettajan tehtävää olin suorittanut -
määräaikaisella sopimuksella, vuosi kerrallaan.
Kolmannen vuoden loppupuolella Jumala alkoi puhumaan -
kokoaikaisesta hengellisestä työstä.
Se oli ihmeellistä aikaa, koska puhetta tuli tutuilta ja tuntemattomilta.
Jumala käytti palvelijoitaan siinä tuomaan Jumalan tahtoa elämääni.
Mikä olisi Jumalan tahto siinä vaiheessa.
Sitten kun se tulee sinulle ja vaimollesi päätettäväksi, -
niin se ei ole useinkaan niin yksinkertaista.
Sinulla oli säännöllinen, vakaa tulo opettajan tehtävässä.
Toinen aivan tyhjä, oliko näin?
Kyllä se tätä juuri tarkoitti. Jos vielä panoksia lisätään tähän, -
niin juuri kolmannen vuoden loppupuolella -
minulle tarjottiin ikään kuin eläkevirkaa opettajan tehtävästä.
Määräaikaisesta olisin siirtynyt toistaiseksi voimassa olevaan.
Kaikki edut, mitä siihen liittyy, oli vaakakupissa. Samalla Jumala puhui -
hengellisestä työstä enkä tiennyt mitä se tulee tarkoittamaan.
Ehkä aavistuksia saattoi olla mutta ei mitään konkreettista.
Kuten tiedetään, varsinkaan vapaissa suunnissa ei ole -
tällaista automaatiota, veromonopolia.
Siellä kaikki varat tulee lahjoituksien kautta.
Sitä taustaa vasten saattoi olla vähän ongelmallista selittää vaikka vaimolle -
etten tiedä, mistä palkat tulevat tulevaisuudessa. - No kyllä.
Vaakakupissa oli monet tällaiset seikat.
Tietysti taloudellinen asia ja se, mitä se tulee tarkoittamaan -
meille kokonaisuutena, perheenä. Mihin se vie meidät, kaikki tällainen.
Siinä oli todella monta asiaa.
Millainen rukousarmeija oli myöhemmin ympärillä, -
jotka huusivat Herran puoleen, että Herra vahvista.
Kyllä se varmasti oli Jaakobin painia, yksinäistä yöllistä taistelua -
Jumalan ja omien ajatusten edessä, -
että, mitä se tarkoittaa mutta se kutsu oli kuitenkin niin vahva.
Se alkoi sisäisesti vahvistumaan, että tämä on oikea tie.
Tässä elämässä on valintoja mutta tämä on se oikea.
Se alkoi tuntumaan päivä päivältä paremmalta.
Se oli tietenkin Jumalan Pyhä Henki, joka vahvisti.
Tässä mielessä aloit näkemään myöskin hukkuvia sieluja varmaankin.
Kyllä ja olin jo ollut seurakunnassa vapaaehtoistyössä mukana.
Olin pitänyt varkki-iltaa, kerhoa varkki-ikäisille lapsille.
Sitä olin jo pitänyt kymmenkunta vuotta.
Oli polte, että täytyy kertoa ihmisille siitä, mitä itse on saanut kokea.
Muistan lapsuuden ja nuoruuden leirit, -
missä sai kuulla evankeliumia ja nähdä sitä, kun toiset palvelee.
Se alkoi jo kasvaa ennen tätä kutsua, mitä sitten myöhemmässä iässä koin.
Se oli taustalla.
Miten kauan tätä pohdit ja mietit ennen kun teit lopullisen päätöksen?
Itse asiassa joistakin kuukausista vain puhuttiin, jopa muutama viikko.
Tuliko sen jälkeen jotain vaihtoehtoja -
vai millä tavalla asia eteni?
Olin ollut nuoresta pitäen seurakunnassa, Toivakassa, mukana.
Siellä, niin kuin kerroin, olin jo palvellut erilaisissa tehtävissä.
Olin jo siellä hallituksessa mukana, joka päättää tietyllä tavalla -
juridisista asioita ja palkkaamisasioista, henkilökunnasta.
Pitkäaikainen pastori oli ilmoittanut, että hän jää opintovapaalle.
Siinä saumassa, kun olin hallituksessa jäsenenä mukana, niin -
eräässä palaverissa pohdittiin, että miten jatkamme seurakuntana, -
kun paimen menee vähäksi aikaa pois.
Palaveri jo virallisesti päättyi -
ja jäimme odottamaan, mitä Jumala tähän antaa.
Loppuhetkissä, ennen kuin poistuimme tilasta, -
eräs ystävä laski kätensä olkapäälleni ja sanoi: -
"Markus, eikö tämä olisi sinun paikka."
Jumala oli jo viikkoja ennen puhunut, niin kuin kerroin, hengellisestä työstä.
Tuossa hetkessä sanoin sen asian, että kyllä Jumala on tästä puhunut.
Silloin tulit siihen, että sinä tiesit sydämessäsi, tämä on Jumalan tahto.
Nyt kyse oli siitä, otatko sen vastaan vai et.
Juuri näin. Siinä se konkretisoitui.
Siinä on vain kaksi vaihtoehtoa, ota tai et. - Juuri näin.
Sinä valitsit silloin sen suunnan elämässäsi. - Kyllä.
Mitä tämä päätös merkitsi sinun ja perheesi elämässä?
Kyllähän se on eri asia katsoa seurakuntakenttää -
penkkien välistä tai sieltä saarnatuolin puolelta.
Totta kai se on iso muutos koko- naisuutena, että mitä se tarkoittaa.
Kun ajattelee sitä, että perheessä tällaiset muutokset ovat aika isoja.
Niiden keskellä eläessä oli monenlaista kamppailua -
nimenomaan tähän valintaan liittyen.
Ja mitä se tarkoittaa, koska emme tienneet, mihin kaikkeen se vie?
Oli vaan yksi askel otettu ja monen- laista kamppailua siihen sisältyi.
Uskon, että ne kuuluvat tähän vaiheeseen.
Uskonelämä on taistelua loppuun asti.
Niistä voidaan mennä voittajina eteenpäin Jeesuksen kanssa.
Tällaisessa tilanteessa voisi kuvitella sielunvihollisen sanovan -
"Etkö ymmärrä, ettei sillä alueella tule rahaa, -
niin että voisit perheen elättää."
Tämän tyyppisiä tuo esiin ja siihen helposti lankeaa.
Kiitos Herralle, sinä et langennut.
Kyllä, nämä ovat niitä, mitä me joudutaan punnitsemaan.
Ne tulevat väistämättä. Perhe ja vaimo niitä varmasti -
punnitsee ja pohtii, mitä se kaikki tarkoittaa.
Oli tietoisuus kuitenkin siitä, että tämä on Jumalan osoittama tie -
ja suunta meidän perheen kohdalla ja omassa elämässä.
Minkälainen seurakunta on nyt tullut sinulle eteen -
ja missä ollaan tänä päivänä?
Kotiseurakunnassa sain palvella 1,5 vuotta -
ja oppia seurakuntatyötä ja pastorin tehtäviä.
Sain vahvaa tukea myös seurakunnalta ja seurakuntalaisilta.
Voisin sanoa, ettei oikeastaan parempaa alkua voisi saada -
tällaiseen tehtävään. Tuttu ja turvallinen ympäristö ja vahva tuki.
Jumalan antama vahva kutsu hengelliseen työhön.
Se oli kyllä hyvä kokonaisuus.
Sitten jo, voisin sanoa, vuoden palveltuani -
aloin sitä Jumalan edessä kokemaan, -
ja eräänkin ystävän tiedonsanojen kautta, -
että on aika siirtyä eteenpäin.
Sitä viimeisen puolen vuoden aikana kotiseurakunnassani pohdin.
Rukoilin, että mitä tämä kaikki tarkoittaa.
Se alkoi näyttämään suuntaa, että mihin suuntaan pitää mennä.
Mihin mennään?
Voisin sanoa, että Suomen pienim- pään seurakuntaan Jumala johdatti.
Pieni Tammijärven helluntaiseura- kunta, eteläisessä Keski-Suomessa.
Tuntuu ihmeelliseltä, että Jumala vie juuri tuota seurakuntaa kohti.
Kun kuulin tästä seurakunnasta ja sen jäsenten lukumäärästä, -
niin minulle tuli hirveä ilo sydämeen.
Jäsenmäärä on seitsemän, -
Jumalan täydellinen luku on seitsemän.
Ei pidä väheksyä pienten alkujen päiviä. Jumala testaa kuuliaisuutta.
Tässä tapauksessa ennen kaikkea sinun.
Uskotko, että Jumalan lupaukset tässäkin kohtaa toimivat.
Varmaan olet näiden asioiden kanssa paljon kamppaillut.
Kyllä se niin menee, että Jumala testaa meitä myös, -
sanoit aivan oikein. Se on sitä kuuliaisuuden testaamista.
Se ei inhimillisesti näyttänyt kovin mahtavalle ja lupaavalle -
jos ajattelee inhimillisillä puitteilla.
Mutta tietoisuus, että Jumala vie sitä kohti.
Kun keskustelimme ennen ohjelmaa, niin kysyin, -
että oletko lukenut Hebriidien herätys kirjan.
Sanoit, että olet lukenut ja todettiin, että se herätys, -
joka kesti 3 vuotta ja oli todella mittava, -
alkoi kahdesta sisaruksesta, jotka olivat yli kahdeksankymppisiä.
Toinen näkö- ja toinen liikuntavammainen.
Siihen rinnalle tuli navettaan 7 miestä rukoilemaan.
Teillä on nyt 7. Varmaan on naisiakin mukana mutta kuitenkin.
7 on hyvä lähtökohta tästä eteenpäin.
Kyllä on hyvä ajatella tulevaa -
ja sitä, että Jumala ei koskaan tee mitään virhettä.
Me ihmiset voidaan kyllä tehdä virheitä.
Kun Jumala laittaa asioita menemään eteenpäin, -
ne ovat Jumalan suunnitelmissa ja ovat täydellisiä.
Jos saamme olla Jumalan suunnitelmissa mukana, -
niin se, jos mikä, on täyteläistä elämää.
Se alkaa kaikella tavalla pienestä, koska kunta, jossa seurakunta on, -
lienee yksi Suomen pienimpiä. - Niin varmasti, kyllä.
Mikä sen väkiluku mahtaa olla, alle 1000? - Kyllä, alle 1000 on.
Pienestä lähtee, niin kuin sinapinsiemen.
Juuri näin. - Siitä tulee se suuri puu, johon linnut tekevät pesänsä.
Näin se on ja seurakunta on kantanut pitkään näkyä, -
että paikallinen kyläkirkko tulee täyttymään ihmisistä.
Seurakunnalla on ollut jo vuosikymmeniä tämä näky, -
jonka Jumala on antanut.
Noin 6 vuotta sitten seurakunta sai hankittua kirkkorakennuksen itselleen.
Tuntuu, että näky koko ajan menee kohti täyttymystä.
Kyllä. Minua kosketti tämä tietyllä tavalla, kun kerroit tästä.
Siinä on jotain. Ladattuna on paljon, mikä oli ole tullut vielä näkyville.
Kuten sinapinsiemenessä, siinä on kaikki, mitä puuhun tarvitaan.
Se on teidän pienessä seurakunnassa jo olemassa.
Tuntuu, että se on istutettu sinne seurakunnan ytimeen.
Mitä Jumala antaa, niin se on kaikki Jumalalta.
Jumalalle on kaikki mahdollista.
Onko vaimo mukana jollain tavalla vapaaehtoistyössä?
Sillä tavalla on vielä seurakunnan toiminta, että me asutaan Toivakassa.
Vaimo enemmän palvelee Toivakassa seurakunnassa.
Sillä tavalla on vielä eri palvelupaikka.
Kun Herralta kysyt ja rukoilet, niin sinulla on varmasti omia unelmia, -
joita Herralle tuot. Millaisia unelmia sinulle tähän mennessä on tullut?
Kyllähän Jumala on rikas antaja.
Hän on Luoja ja hyvin luova Isä meille.
Unelmoin siitä, että Jumala näyttää vielä näillä seuduilla, -
missä vaikutamme ja koko Suomessa, että kuka Hän on. Kuka Jumala on.
Uskon, että Jumala vielä ilmestyy hyvin voimallisella tavalla -
ja osoittaa rakkautensa ihmisille.
Hän tekee hyviä asioita, parantaa sairaita, pelastaa, -
muuttaa ihmiskohtaloita ja antaa tulevaisuuden ja toivon elämään.
Nyt eletään tätä korona-aikaa, jossa on kaikennäköisiä rajoitteita.
Entistä enemmän tulossa, jotka vaihtelevat.
Kukaan ei tiedä, kuinka kauan kaikki kestää.
Mitä ajattelet siitä, että voiko tämä olla juuri sellainen aika, -
jolloin ihmiset etsivät totuutta, sitä, mitä on edessäpäin.
Silloin varmasti etsivät totuutta ja mistä totuutta saa muualta -
kuin seurakunnassa, jossa Jumalan Sanaa julistetaan.
Kyllähän nämä ovat aikoja, jossa Jumala haluaa kutsua ihmisiä, -
puhutella ihmisiä ja pysäyttää, että mitä elämä tosissaan on.
Mistä löytyy elämään rauha, täyteys.
Näin uskon kyllä ja saamme nähdä sitä, -
että Jumala tekee työtänsä koko ajan ihmisten sydämissä.
Millaisia reaktioita on tullut kunnan ja seutukunnan taholta, -
missä olette olleet pari vuotta? - Pari vuotta pastorina.
Millaisia palautteita on seutukunnalta?
Onko tällaisia, että kiitos, kun aloititte?
Se on oikein mukavia uskonystäviä, niillä seuduilla.
Tuntuu, että siellä uskovaiset kantavat yhteistä näkyä -
paikkakunnan tilasta ja Jumalan ilmestymisestä.
Se on ollut rohkaisevaa, että se ei ole vain oma vahva näky -
vaan sitä on ollut pitkään ja sellaiseen porukkaan on hieno mennä.
Markus, nyt antaisin vapaan sanan.
Kerro katsojille, mitä Pyhä Henki sanottavaksi antaa, ole hyvä.
Jumala minutkin kutsui olosuhteista, -
jossa olin unohtanut, mitä olin Jumalalle luvannut.
Uskon kyllä, että Jumala muistaa meidän lupaukset.
Sinäkin katsoja, saat varmasti tulla näkemään, -
että se, mitä on Jumalalle luvannut, -
tulee elämässämme todeksi jollakin tavalla.
Uskon, että kun Jumala kutsuu lupauksen kautta, niin aivan -
samalla tavalla Jumala kutsuu jokaista ihmistä yhteyteensä.
Vaikka ihminen ei olisi Jumalalle merkkiä antanutkaan, -
Jumala voi antaa sinulle merkin siitä, että Hän haluaa -
ottaa elämäsi, antaa iankaikkisen elämän tämän ajan jälkeen.
Se on kyllä paras valinta, paras kutsu ja paras vastaus kutsuun on se, -
että ottaa vastaan iankaikkisen elä- män kutsun ja syntien anteeksiannon.
Eheytymisen ja rauhan sydämeen, mitä Jumala vain voi antaa.
Tällaistenkin aikojen keskellä, mitä me nyt elämme.
Tulevasta emme tiedä, mitä se tuo mutta saamme luottaa siihen, -
että Hänellä on hyvät ajatukset jokaista meitä kohtaan.
Kiitos Markus Vilpponen, että tulit tähän puoleksi tunniksi kertomaan.
Suoraan sanoen onnittelen sinua, vaimoasi ja perhettäsi, -
että olet tehnyt rohkean uskon hypyn.
Uskon, että sinulta ei mitään puutu vaan hän vie -
sen suunnitelman läpi, jonka Hän on ennalta jo valmistanut.
Herra siunatkoon teitä ja seurakuntaasi. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola