Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja tällä kertaa vieraana on Seppo Mustonen. Tervetuloa Seppo. - Kiitos.
Käytkö läpi missäpäin Suomea synnyit ja millaiseen perheeseen?
Alkujaanhan synnyin Iisalmen maalaiskunnassa.
Meillä tai vanhemmilla oli pieni -
omakotitalo, jossa oli maataloutta.
Meitähän oli yhteensä 10 henkilöä, sisaruksia.
Tosin taloudessa asui myös minun mummo ja setä.
Meitä oli aika iso joukko.
Miksi siinä oli myös setä?
No setä oli jollakin tavalla... Hän ei oikein elämässä sijoittunut.
Hän oli alkoholisoitunut.
Hänen äitikin asui siinä, -
niin ilmeisesti sai pientä lohtua siinä.
Hänelle oli sodan jälkeen tullut elämään vaikeita aikoja.
Ilmeisesti siitä johtui hänen alkoholinkäyttönsäkin.
Oikeastaan, mitä hän sai tuloja, se melkein meni alkoholiin.
Jälkeenpäin ajatellen, se oli sinulle vähän huono asia.
Ilmeisesti hän oli luonteelta, kun alkoholia otti, vähän aggressiivinen.
Hän uhkaili isääni aina puukolla.
Me lapset nähtiin, kun pidettiin puuk- koa isän kaulalla ja uhkasi tappaa.
Ei hän koskaan käyttänyt sitä mutta ei se oikein hyvältä tuntunut.
Pelon vallassa saatiin elää aina, kun hän alkoholia käytti.
Isä ja vanhemmat säälistä halusivat häntä kuitenkin pitää kotona.
Isäsi, vaikka oli ihan hyvä ihminen, -
kuitenkin kuoli, kun olit teini-iässä.
Äitisikin oli sairaana. Nämä yhdessä ja setä -
vaikuttivat varmaan siihen, millainen poika sinusta tuli.
Kyllä se vaikutti. Olin teini-iässä, vuonna -70, kun isä kuoli.
Se antoi minulle vapauksia enemmän.
Jouduin tavallaan itsestäni enemmän vastuuseen.
Äiti oli aika huonossa kunnossa, sydänvikainen ja sairaalloinen.
Hänellä ei ollut voimia enää -
sillä tavalla pitää jöötä, niin kuin sanotaan.
Se vaikutti kyllä elämääni syvästi.
Itsetuntoa varmaan määrätyllä tavalla vahvisti, -
kun sinulle tuli painonnosto urheiluharrastukseksi -
ja etenitkin siinä aika hyvin.
Sillä oli myönteinen mutta ehkä myös kielteinen vaikutus.
Oli siinä myönteistä paljon mutta mutta myös kielteistä, -
koska aloin itsetuntoa nostamaan myös tappeluilla.
Halusin olla kova jätkä, sanotaan näin.
Se vaikutti minun käyttäytymiseen aika paljon.
Olin ylpeä siitä, että pääsin hyviin tuloksiin.
Sitten kun kansakoulut ja muut kävit ja menit ammattikouluun,
niin siellä viimeistään alkoholiherra pääsi isännöimään sinua.
Siinä oli sellainen mahdollisuus, kun sai opintotukea ja sain opintolainan.
Se oli viimeinen piikki siihen, mihin elämän suunta lähti menemään.
Minulle tuli hyviä ystäviä, mm. vanhoja linnavenkuloita, joihin tutustuin.
He auttoivat minua tahdikkaasti tuhoamaan minun opintolainaa.
Siitä tietyllä tavalla alkoi aika, joka taisi kestää 10 vuotta, -
jolloin alkoholi oli isäntäsi.
Sitä kesti oikeastaan aika pitkään, enemmänkin.
Alkoholinkäyttöhän vaikutti niin, -
että kun opintolainaa ei ollut enää, aloin tekemään kaikenlaista, -
näpistelyjä ym.
Se polku alkoi muotoutumaan minun elämääni.
Sitten alkoi tulla Sukevakin tutuksi. - Sukeva tuli tutuksi.
Ensimmäinen tuomio oli 1,5 vuotta.
Siinä oli auton luvaton käyttöönotto ja tällaista.
Tappelutilanteessa muodostui pahoinpitely ja mitä siinä olikaan.
Ei kuitenkin kukaan henkeä menettänyt?
Ei, ei sellaista tapahtunut. Ei niin vakavaa.
Minullahan oli niitä tuomioita melkein kymmenkunta.
Liki 10 vuotta yhteensä vankilaa.
Olitko aina Sukevalla vai muualla?
Ensimmäinen tuomio oli nuorisovankilassa.
Sen jälkeen Sukeva ja Kuopion lääni olivat minun sijoituspaikkoja.
Oli kyllä muitakin vankiloita, mihin tutustuin.
Poliisit tulivat tutuksi monella tavalla.
Kyllä. Poliisit alkoivat jo Iisalmen kadulla moikkaamaan -
ja kyselemään, jos minut näkivät. Mitä kuuluu ja missä olet ollut?
Uteliaita ovat savolaiset muutenkin.
Uteliaisuus nousi kyllä pintaan, kun minut näkivät.
Tuli se vaihe, kun sinun piti mennä Iisalmeen, vai mihin se oli, -
mutta päätitkin lähteä Helsinkiin.
Siinä tapahtui sellainen juttu, että minulla oli Iisalmessa oikeudenkäynti.
Sukevalla ollessa meidät vietiin sinne vastaamaan oikeuteen.
Kävi niin, että meitä oli siellä kolme -
ja yksi teki Sukevan pajalla pidätyssellin avaimen.
Huoltoluukusta saatiin yksi ovi auki.
Sitten aukaistiin minun ovi ja yhtä ovea ei saatu auki.
Me kahdestaan lähdettiin kohti Kuopiota.
Siinä oli monenlaista mutkaa matkassa.
Päästiin erään henkilön kyydissä Kuopioon asti.
Siellähän me alettiin tietysti juopottelemaan kovasti.
Minun ystävä jäi kiinni kännissä. Minä hyppäsin junaan.
Junassa pääsin Kouvolaan asti.
Kouvolassa poliisit tulivat sinne -
ja veivät Kouvolan juoppoputkaan.
Mitä sen jälkeen tapahtui?
Olin käynyt Kuopiossa, siinä matkalla, siskon luona.
Uskovainen sisko sanoi minulle, että sinä tulet sinne Helsinkiin pääsemään.
Olin sanonut meneväni uskovien yhteyteen, jos pääsen.
Minulla oli jokin haku päällä ja hän sanoi, että tulet pääsemään.
Kun Kouvolassa jouduin juoppo- putkaan, sanoin Jumalalle, -
että tähänkö tämä matka päättyi, kun siskokin sanoi sillä tavalla.
Minulla oli taskussa haastetodistukset, kun olisi ollut se oikeudenkäynti, -
mitä ennen hatkaisin.
Ajattelin ettei ole mahdollisuuksia mutta aamulla poliisi sanoi, -
että ota kamppeesi ja lähde kaupungista vetämään.
Hyppäsin junaan. - Toisin sanoen tätisi, vai kuka se oli? - Sisko.
Siis siskon profetia toteutui. - Se toteutui. Pääsin Helsinkiin.
Siellä menin vanhemman veljeni luo. He olivat uskovaisia.
Hänellä oli vaimo ja he halusivat minua auttaa.
He eivät tienneet, että olin ottanut hatkat, en sanonut sitä.
Sanoin kyllä, että olen unilääkkeissä kiinni, en saa nukuttua.
Ja että haluaisin uskoonkin tulla ja löytää. Veljeni vaimo minua siunasi -
ja sanoi, että "Vapauta Seppo kaikista unilääkkeistä".
Ihme tapahtui ja minä vapauduin -
ja sain nukuttua ilman lääkkeitä sen jälkeen hyvin.
Sitten matka jatkui ja poliisit löysivät sinut.
Joo. Helsingissä tuli tappelu- tilanne ja poliisit minut vangitsivat.
Kun he veivät poliisilaitokselle, -
niin eräs etsivä sanoi, että sinä olet Seppo Mustonen.
Koetin Lappalaisen nimeä sanoa mutta "nimesi on Seppo Mustonen -
ja sinut palautetaan takaisin Sukevalle vankivaunussa."
Siinä alkoi ensimmäinen todellinen muutosprosessi elämässäsi.
Kyllä alkoi, kun Iisalmen pidätyssellin kautta menin.
Siellä uskovainen poliisi toi kahvia ja antoi hengellistä lukemista.
Hän sanoi, että "Tässä on hyvää luke- mista" ja luin siellä pidätyssellissä.
Kun minut aikanaan palautettiin takaisin Sukevalle, -
niin päiväselliin kuukaudeksi, kun olin ottanut hatkat.
Sinne sain paljon hengellistä lukemista. Minä ihan pyysin.
Käytävilläkin liikkui Hyviä Sanomia ym.
Oikein ahmien luin. Tuli syvä jano hengellisiin asioihin.
Minullahan oli syvä epäilys, että vieläköhän Jumala ottaa.
Koin itseni niin syntiseksi, että vieläköhän Jumala minut hyväksyy.
Ja hyväksyi.
Hyväksyi. Sitten jouduin sinne koville puille, -
kun en pystynyt työtäkään tekemään. Ahdisti niin kovasti nämä asiat.
He laittoivat minut alakertaan ja antoivat kovia puita, -
se oli sellainen tuomio siihen aikaan. Puhuttiin kovista puista.
Viikon jouduin olemaan ilman patjaa.
Siellä yhtenä iltana epätoivoisena, että -
"Jumala, jos on vielä mahdollisuus, tässä olen. Ota tällaisenaan."
Polvistuin ja koin ihmeellisen vapautuksen.
Ihan kuin otettiin kaikki ne syntitaakat pois.
Tuntui, että on hyvä hengittää.
Välillä istuin siinä, menin uudestaan ja sama juttu.
Minulle selvisi ja luin Sanastakin paikan, että kaikki jotka tulevat -
Jeesuksen tykö, Hän ei työnnä ketään ulos.
Se oli hyvin keskeinen Jumalan Sanan paikka minulle.
Miten tällainen usko kesti sitten? Tuliko vielä alamäkeä?
Nousin sieltä käytävälle ja oli mahdoton into todistaa.
Sellistä selliin todistin ihan kaikille henkilökuntaa myöten, -
että olen löytänyt Jeesuksen elämään.
Sitten kun vapauduin, niin oli vielä vanhoja tuomioita sovittamatta.
Elämääni ilmestyi uskomaton nainen.
Se veti minut takaisin maailmaan.
Kun suhde katkesi ja jouduin takaisin Sukevalle, niin ajattelin, -
että vieläköhän Jumala minut huolii, vieläkö minulla on mahdollisuuksia?
Oli hengellinen tilaisuus, jonka kajaanilaiset pitivät.
Ajattelin, että jos on vielä mahdollista, niin tulin esille.
He siunasivat minut ja ihme kyllä -
koin valtavan vapautuksen, kun menin selliin.
Sanoin pojille, että nyt olen uudistunut uskossa, asuin 8 hengen sellissä.
Juuri samaan aikaan oli salaa sellainen kiljupönttö käymässä.
Olin osallistunut hiivojen ostoon.
Sanoin, että en käytä ollenkaan, saatte juoda minun puolestani.
Yksi sanoi, että "Joko taas?". Tietysti se tuntui pahalta, -
kun hän tiesi, että olen hakenut uskoa -
mutta ajattelin kuitenkin, että "Sano, mitä sanot.
Nyt haluan pitää kiinni siitä, mitä olen löytänyt."
Se on kestänyt tähän päivään asti? - Se on kestänyt.
Vuonna -83 uudistuin. 40 vuotta lähennellään uskossa.
Asiat menivät sillä tavalla, että sinä löysit tien Espooseen -
ja siinä tuli mukaan vaimokin.
Tietysti poikamiehenä ja sen ikäisenä tuli se kysymys eteen, -
että mistä sen vaimon löytää. Sitähän kyselin ja pyysin Jumalalta.
Oltiin polvillaan, että Jumala anna sopiva henkilö.
Sitten menin Iisalmeen Mig-hitsaus linjalle.
Siellä oli vaimoni siskon kanssa naimisissa oleva mies, Tapani.
Tapani sanoi, että hänen vaimon sisko on uskovainen, -
että kannattaisi ottaa yhteyttä.
Niin tapahtui, että puoli vuotta pidin osoitetta taskussa -
ja sitten uskaltauduin soittamaan hänelle.
Tuli niin miellyttävä vastaus, että hänkin haluaisi tavata minut.
Me kohdattiin sitten Matinkylässä.
Siinä oli kerralla uskovainen pariskunta.
Minä ajattelin, että tilanne on se -kun omaa menneisyyttä ajattelin-
että panen kaikki likoon ja puhun kokonaan menneisyyteni hänelle.
Hän kysyi vanhemmalta uskovalta naisystävältä, että mitä hän tekee.
Hän oli sanonut, että jos Seppo on kunnolla tullut uskoon, niin siitä vaan.
Hän antoi tavallaan siunauksen yhdessäololle.
Elämässäsi tapahtui aika pian, -
että tulit palkatuksi VR:lle. Olit eläkkeelle asti siellä.
Miten tämä lähti liikkeelle? - Minun vanhimmalle veljelle, -
Voitolle oli esitetty, että voisiko hän tulla Pasilan konepajalle töihin.
Voitto oli sanonut, että Seppo-veli on muuttanut juuri Espooseen.
Kysykääpä häneltä. Olin työpaikka-asiaa pyydellyt -
ja ajattelin ettei sellaiseen hommaan ole ikinä mahdollisuutta.
Pasilan konepajalle vartijan tehtävään.
Eihän se ole mahdollista mutta menin kuitenkin haastatteluun.
Sanoin, että menneisyys ei ole kovin hyvin mennyt -
mutta haluaisin kuitenkin työpaikan, jos se annetaan.
2 kuukautta olin ollut töissä, kun oli tulotarkastus.
Paita piti tietysti heittää pois ja tällaista.
Minullahan on tatuointeja joka puolella.
Lääkärihän ihan säikähti, että miten olet tällaisessa tehtävässä, -
kun sinulla on tuollainen tausta.
Sanoin, että olen kaikki laitokset käynyt läpi.
Olen käynyt vankilat, mielisairaalat ja kaikki on käyty läpi.
Hän sanoi, ettei hän voi heti päättää asiaa, että hän miettii jonkin aikaa.
Siinä meni viikko suunnilleen, kun hän sanoi, -
että antaa tavallaan siunauksen tälle työlle. Hän on papin poika.
Niin se meni. - Siinä oli vähän johdatusta.
Jos olisi ollut kielteisesti suhtautuva, olisi voinut tehdä toisen päätöksen.
Joo, koin väkevänä johdatuksena.
Ottaen huomioon sen, että sieltä pikkuhiljaa pääsin liikennepuolelle.
Olin välillä pikkuasemilla lipunmyyjänäkin.
Työnantaja ehdotti, että jos menisin junaan töihin, -
että lähtisinkö liikennekoulutukseen. Suostuin siihen.
Siihen tietysti otettiin psykotestit, että on sovelias.
On kuitenkin ihmisistä kysymys ja paljon kuljetetaan ihmisiä.
Konduktööri. - Konduktöörin homma.
Se oli kyllä melkoinen muutos lyhyessä ajassa.
Uskovainen vaimo ja työ, joka palvelee sinua eläkkeelle asti.
Olin siinä tehtävässä yli 20 vuotta, kun pääsin eläkkeelle.
Nyt kun jäitte eläkkeelle, niin vaimosi suvun kautta -
teille tuli mahdollisuus hankkia asunto ja muuttaa.
Mihin paikkaan te muutitte? - Ensin asuttiin Matinkylässä.
Vaimolla oli omistusasunto. Säästänyt pienistä tuloistaan yksiön.
Siten kun tapahtui niin, että anoppi kuoli, -
niin päätettiin, kun oli 7 jakajaa, että me ostetaan se omakotitalo.
Sehän kuuluu Lapinlahteen nykyisin.
Me ostettiin se omakotitalo ja sitä on kunnostettu ja laitettu.
Tietysti meillä oli jo syntynyt kaksi lastakin Matinkylässä ollessa.
Me oli jo 4 huonetta ja keittiö. Oltiin aina isompaan asuntoon muutettu.
Lapset jäivät sinne ja sijoittuivat hyvin työelämään.
Toinen on Viralla töissä -
ja toinen Laakkosella autonasentajana.
Tavallaan sinun kaksi poikaasi, vaimosi ja sinä -
muodostitte uskovaisen perheen, -
jossa sinun lapsesi saivat hyvät lähtökohdat elämäänsä.
Kyllä saivat ja kaikki lapset kävivät pienenä pyhäkoulussa.
Sen jälkeenkin kävivät tilaisuuksissa. Voin sanoa, että kunnon poikia.
Olette Varpaisjärvellä olleet pari vuotta. - 3 vuotta.
Olet siellä mennyt mukaan moneenkin asiaan, -
ja myöskin kristillisessä elämässä olet saanut monenlaisia vastuita.
Olen ollut siinä työtiimissä.
Paikkakunnalla etsitään keinoja, millä tavalla voidaan -
evankeliumia ihmisille levittää ja tultaisiin tunnetuksi itsekin.
Me suunnitellaan kaikki tilaisuudet yhdessä.
Meillä on aika paljon tilaisuuksia, nytkin on 3 kertaa viikossa.
Se ei kuulu enää Lapinlahteen -
mutta millainen kristillinen tilanne siellä sinun mielestäsi on?
Mielestäni siellä on suhteellisen hyvä.
Toiminnallisesti ainakin. Vastuuta on uskallettu jakaa.
On monenlaista. Vaimoni toimii kanssa siellä keittiöllä.
Niin kuin Espoossakin hänellä oli emännän vastuu.
Hän on hyvänä lisänä. Kaikille on koetettu jakaa, -
jotka vaan kynnelle kykenee ja haluaa olla mukana työssä.
Missään muualla en ole niin aktiivista väkeä tavannut.
Savossahan on herännäisyyttä, niin millä tavalla siellä Varpaisjärvellä?
Meillä on ollut yhteistoimintaa, yhteisiä tilaisuuksia, yhteysiltoja.
Evankelisluterilaiset ovat olleet mukana vahvasti.
Minäkin olen päässyt puhumaan sielläkin.
Meillä se yhteys pelaa tosi hyvin.
Kun ajattelet tätä aikaa, tätä voimakasta korona aikaa, -
kun tätäkin ohjelmaa teemme.
Minkälaisia ajatuksia sinulla on tästä ajasta, missä me nyt elämme?
Minusta ihmiset elävät vähän pelossa.
Että, mitä tämä aika tuo tullessaan.
Tietysti kun on oman luottamuksensa asettanut Jumalaan, -
niin se pelko on tavallaan hävinnyt siinä mielessä pois.
Olen ajatellut tästä ajasta, jota elämme, -
ettei Jumalan sallimatta mitään tapahdu.
Jumala haluaa, että mahdollisimman paljon -
ihmisiä pelastuisi ja tulisi uskoon.
Tietysti ihmiset itse ovat tämän aiheuttaneet, -
mitä on keskusteltukin monien kanssa.
Uskon kuitenkin, että monien sydämet alkaa kääntymään Jumalan puoleen.
Ajatteletko niin, että Jumala on sallinut tämän -
mutta syntihän sen on aikaansaanut ja ihmisten pahuus.
Ajatteletko, että tämä voisi olla sellainen, -
että ihmiset joutuvat pohtimaan elämän tarkoitusta enemmän -
ja siinä voisi olla sytykkeet herätykselle. - Kyllä.
Siinä mielessä tämä on tavallaan sellainen keino.
Jumala on tämän nähnyt hyväksi -
ja on kuitenkin ykkösasia, että ihminen pelastuu.
Joskus paha palvelee hyvääkin, sanotaan.
Tässä tilanteessa tulee mieleen, että ihminen on kuitenkin niin...
Tämä aika pitää niin paljon kaikenlaista syntistä elämää, -
väkivaltaa. Seksielämässä ja kaikessa on menty pois Jumalan tahdosta.
Jumala haluaa vetää ihmisiä tavalla tai toisella puoleensa -
ja Jumalalla on hyvä tahto jokaista kohtaan.
Raamatussa sanotaan, että hyvyydellä Hän meitä vetää. - Kyllä.
Ihmiset eivät tartu siihen. - Kyllä.
Kyllä se on ihan varmaan näin. On mielenkiintoista katsella.
Ollaan oikeastaan näytelmässä, -
jossa saadaan nähdä, että ratkaisut ovat edessä hyvin lähellä. - Kyllä.
Seppo nyt pyytäisin, että sanot meidän katsojille, -
mitä Pyhä Henki sinulle sanottavaksi antaa. Ole hyvä.
Minulle tuli tällainen ajatus, kun ajattelin tätä hetkeä.
Jumalalle on kaikki mahdollista.
Hän ei todellakaan ketään heitä pois, joka Hänen tykönsä tulee.
Hänellä on paljon anteeksiantamusta meitä kohtaan.
Sen takia aina tulee mieleen, -
että Golgatalla Jeesus sovitti itsensä koko maailman kanssa.
Meidän tähtemme Hän alistui siihen, että meillä olisi elämä -
ja olisi mahdollisuus päästä taivaan kotiin, niin kuin sanotaan.
Sellainen sananpaikka tulee mieleen, että -
"kaikille, jotka ottivat hänet vastaan, -
hän antoi voiman tulla Jumalan lapsiksi".
Tämä aika on sellainen, että kyllä kannattaa ajatella iäisyysasioita.
Maallisetkin tietysti pitää -
mutta ennen kaikkea, että meillä olisi nämä asiat kunnossa.
Tällaisia ajatuksia minulle tulee.
Omalla kohdalla haluan olla välittämässä tätä hyvää sanomaa, -
evankeliumia ihmisille, että he voisivat löytää elämäänsä totuuden -
ja tällä tavalla päästä sisälle Jumalan valtakuntaan.
Se on varmasti juuri se, että meidän pitäisi kertoa ihmisille Jeesuksesta.
Hän on se, joka pelastaa.
Nyt jos emme kerro, niin kuka voi tulla uskoon?
Roomalaiskirjeessä sanotaan, että jos ei kukaan kerro, ei voi tulla.
Se on varmasti tämän ajan asia ja kaikkina aikoina.
Se on Jeesuksen antama lähetyskäsky, -
jota meidän täytyy tehdä ja siinä olla rohkeita.
Kiitos Seppo, tulit kertomaan elämästäsi ja sanotaan näin, -
että on ilo lopettaa lähetys, kun näkee, -
mitä Jeesus on sinun ja perheesi elämässä tehnyt.
Herra siunatkoon teitä. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola