Tervetuloa Isännän pöydässä ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraanani tänään on Martti Issakainen.
Minulla on ollut ilo tuntea sinut 18 vuotta, suurin piirtein.
Vähän ennen kuin kanava lähti liikenteeseen.
Sen jälkeen meillä on ollut yhteisiäkin polkuja ja myöskin tietysti erillisiä.
Mikä oli Martti Issakaisen ensimmäinen polku?
Käytkö sitä vähän läpi? Millainen koti ja varhaislapsuus sinulla oli?
Kyllä se alkoi Vaasan synnytyslaitokselta -
ja ruotsinkielisten kätilöiden käsiin tipahdin.
Tuli ensikosketus ruotsin kieleen ja evakkoelämään.
Sieltä perhe muutti. Muistaakseni 3 vuotta oltiin Vöyrillä.
Sitten Pohjois-Savoon -
Vieremän kuntaan, Paloisjärven kylään tuli oma hirsitalo.
Peltoa 5-6 hehtaaria ja metsää. Vaatimaton maalaiskoti.
5-lapsinen perhe, isä, äiti ja mummo.
Jos ajattelee tänä päivänä, -
niin se on kyllä aika vaatimaton lähtökohta perheelle.
Sen aikainen keskiarvo kai oli 7 hehtaaria.
Ne olivat pieniä ja siitä kuitenkin perhe sai sitä tarpeellista.
Sitä raivattiin puoli hehtaaria vuodessa lisää.
Millainen koti sinulla oli, vanhemmat ja näin?
Se oli perusortodoksikoti.
Ikoni oli nurkassa mutta kirkko oli kaukana.
Siellä ei käyty, kotona oli normaalielämää.
Ei mitään tekouskovaisia. Ihan tavallisia rehellisiä maanviljelijöitä.
Siinä vaiheessa, kun sinä menit keskikouluun, -
vai oliko se oppikoulu vai keskikoulu? - Oppikoulu.
Oppikoulussa sinun piti olla viikot pois kotoa.
Se oli elämäni suurin ongelma, -
kun vanhempi veli tuli jäämään isännäksi.
Tiesin pienestä saakka, että kohtaloni on hakea muualta toimeentuloni -
ja lähteä maailmalle. Sen ikäisenä ikävä oli suuri.
Voin tunnustaa, että ensimmäisen kerran syksyllä, -
kun oli tarkoitus mennä oppikouluun kummisedän luokse Haapajärvelle, -
minä suurin piirtein tarkoituksella vastasin väärin etten päässyt.
Seuraavana keväänä halusin mennä Iisalmeen kavereitten kanssa.
Sinne mentiin, päästiin ja sieltä alkoi opintie mutta pitkiä oli viikot, -
6 päivää viikossa poissa kotoa.
Ei ollut siihen aikaan TV:tä eikä tällaisia.
Siellä oli varmasti aika yksinäistäkin.
Yksinäistä oli. Se oli koulunkäyntiä ja lukemista.
Kirjojen lukeminen oli harrastus, siinä kaikki. - Kirjastossa kävit usein.
Enintään 5 kirjaa sai lainata kerralla. Minulla oli koko ajan kiintiö täysi.
Sinulla liikunta ja urheilu laajasti ottaen -
oli yksi, johon paljon käytit aikaa.
Tietysti aikaakin oli mutta sinulla oli lahjojakin.
Se kai kuului pelin henkeen. Kouluun mentiin suksilla kansakoulussa.
Vähän niin kuin synnyttiin sukset jalassa ja hiihto oli minun leipälaji.
Siinä tuli menestystä ja hiihdän vieläkin, kun lunta vain on.
Eikä ole tapahtunut mitään kaatumisia.
Ei isompia, pari sellaista mutta aina ne tulee korjattua.
Mihin ohjauduit oppikoulun ja lukion käytyäsi?
Lukiosta ohjauduttiin armeijaan. Tykistön miehenä Ylämyllyltä -
Lappeenrannasta Haminaan reserviupseerikouluun.
Sieltä vielä jatkokurssille Niinisaloon. Pitkän linjan koulutus -
ja minulla oli mielessä jopa armeijaura.
Mutta armeija-aikana se karisi. Tuntui ettei se kuitenkaan ollut minun.
Sitten sinä menit yliopistoon opiskelemaan metsänhoitajaksi.
Se oli toinen vaihtoehto voimistelunopettajan lisäksi.
Minulla oli 3 optiota ja metsänhoitajaksi pääsin.
Sen osasin, koska metsän keskellä asuttiin.
Se oli jotenkin turvallisin ja muusta en tiennyt.
Itse asiassa metsä ja puu on ollut hyvin lähellä -
myöskin leipätyötäsi elämässäsi.
Käytkö läpi sitä puolta, miten ohjauduit niihin tehtäviin, mitä olet tehnyt?
Se oli, niin kuin sanottiin, "puuta heinää tiedekunta" missä opiskeltiin.
Se oli jotenkin luonnollinen valinta.
Koko ajan välkkyi kansainvälinen ura mielessä -
vaikka lähdin ihan pikkukylältä liikkeelle.
Opiskelin englannin kieltä samalla.
Tavoitteena oli päästä stipendiaatiksi USA:aan. - Pääsitkin.
Pääsin mutta se oli vähän myöhemmin.
Meillä oli onni silloin, kun valmistuin v. -71.
Silloin oli hyvät työmarkkinat. Sai valita työpaikan.
Tavallaan oli aika varmaa, että töitä riittää ja saa.
Sinä olit Suomessa alussa? - Kyllä.
Sitten se laajeni niin, -
että Skandinavian maat on ollut sinun työkenttää.
Ne ovat olleet koko ajan, yli 40 vuotta.
Olin ollut alalla ehkä 4 vuotta tai itse asiassa enemmänkin, -
kun menin USA:han stipendiaatiksi ja olin siellä puoli vuotta.
Se oli kyllä varsinainen johdatus, koska silloin sain stipendin.
Se ei olisi välttämättä riittänyt mutta yksi firma järkkäsi konsulttihomman.
Tein kahta hommaa yhtä aikaa.
Jouduin koko ohjelman suunnittelemaan itse.
Faksilla lähetettiin viestejä. Oli 5 kk vierailuohjelma.
Siinä oli merkillinen johdatus, että se toteutui prikulleen.
Sitten osoittautui, että ne neljä kontakti-ihmistä, -
jotka eri puolilla USA:ta järjestivät tapaamisia, -
taisivat kaikki olla uskovia. Siinäkin Jumalan käsi oli mukana.
Milloin se Jumalan käsi tuli vielä konkreettisemmaksi elämässäsi?
Se tuli itse asiassa ennen USA:n reissua.
Minä olin valmistunut -71 ja saanut työpaikan.
Elämä hymyili, kaikki oli hyvin -
mutta kuitenkin sisäisesti tuntui, että jotakin puuttuu.
Siitä kai se läksi liikkeelle, että minun työkaveri antoi pari kirjaa.
Sattui olemaan Kathryn Kuhlmanin kirjoja.
Toinen oli "Jumala voi" ja toisen nimeä en muista.
Luin ja ihmettelin, kun ihmiset kertoivat parantumisistaan.
Eihän nämä nyt valehtele. Kyllä tässä jotain täytyy olla.
Se jäi muhimaan, sellainen etsintä päälle, näin voi sanoa.
Miten se jatkui, kun jäi muhimaan?
Miten ajattelit sen? Okei, Jumala on parantanut.
Onko Jumala olemassa, onko varmasti jne.?
Tuliko tällaisia pohtimisia, että tiedonjano vei eteenpäin?
Oikeastaan olen uskonut Jumalaan koko elämäni pikkupojasta saakka.
Ongelmana oli Jeesus. Elän kunnollista elämää, -
on suhde Jumalaan mutta mitä Jeesus välissä tekee? Se oli minulla ongelma.
Raamattu myös, en uskaltanut koskea, oli jotenkin pelottava kirja.
Jos otan sen hyllystä niin sekoan.
Miten ollakaan, niin eräänä iltana, olin jotain 26-27 vuotta vanha.
Tulin illalla kotiin ja oli vähän tylsä olo.
Jostain syystä nappasin hyllystä Raamatun ja avasin näppituntumalla.
Avautui Saarnaajan kohta. "Kaikki on turhuutta ja tuulen tavoittelua."
"Niinhän se on" sanoin oikein ääneen.
Ihmettelin, että tämähän taitaa olla viisas kirja.
Siitä alkoi kiinnostus Raamattuun todella.
Se oli myös tietä uskoon mutta ei kuitenkaan uskonratkaisua.
Milloin se tuli? - Tarkka päivämäärä on -
5. helmikuuta 1974.
Kohta 45-vuotispäiviä voi viettää, vai montako vuotta siitä tuleekaan.
Kaverini opiskeli teologiaa ja sanoi, että Finlandia talolla on -
gospel konsertti. Innostuin, että voisin mennä katsomaan.
En tiennyt ollenkaan, mitä hengellinen musiikki on.
Olin yllättynyt, kun se oli iloista, oli tavallista mutta myös hengellistä.
Se oli positiivinen yllätys. Toinen oli se, että pidettiin todistuspuheenvuoro.
Musta mies, siihen aikaan sanottiin reippaasti, että neekeri siellä puhuu.
Hänen todistuksessaan tuli esille, mikä on Jeesuksen merkitys.
Ristillä syntien sovittaja.
Siellä voi yhtyä ns. uskon rukoukseen, ottaa Jeesuksen vastaan elämäänsä.
Minä tein pään ratkaisun, että voihan tuota kokeilla, mitäpä tässä menettää.
Ei tuntunut mitään väristyksiä ja ajattelin, jaaha tässä se sitten oli.
Tilaisuus loppui. Ulko-oven vieressä oli pöytä, jossa oli pikkuisia lappuja -
"Jos olet kiinnostunut tutkimaan Raamattua ryhmässä."
Panin nimen ja puhelinnumeron. Parin viikon päästä soitettiin.
Menin ryhmään ja sillä tiellä ollaan.
Siinä se tartunta tuli ja valtava löytö ja innostus.
Ehkä sen vuoden aikana 50 hengel- listä kirjaa luin, ahmin suorastaan.
Tuli valtava Jumalan Sanan kuulemisen tarve, lukemisen nälkä.
Varmaan siinä vaiheessa, kun ihminen pääsee sisälle, -
huomaa myös Pyhän Hengen vaikutuksen ja haluaa aina vaan lisää.
Se oli sellainen uusi löytö.
Totta kai se on Pyhä Henki, joka vaikuttaa.
Sellainen kokemus, josta todella innostuu.
Kun puhutaan kolmeyhteisestä Jumalasta, -
niin äsken kerroit tästä, miten Jeesus sai sijan ymmärryksessäsi.
Miten Pyhä Henki sai? Tämä Jumalan 3. persoona.
En sitä tajunnut.
Henki toimi mutta en sitä teologisesti ajatellut enkä ymmärtänyt.
Se oli vaan sellainen, että jotain muuttui ja tuli rauha sisälle.
Sehän on juuri Pyhän Hengen työtä, että hän kirkastaa Jeesusta Kristusta.
Olit samaan aikaan tietenkin työssä.
Millä tavalla uskonelämä ja työelämä liike-elämässä -
rakentuivat toistensa kanssa?
Minä ajattelin, että miten tätä nyt voi sovittaa työelämään.
Usko ja työ tuntuivat vähän erilaiselta.
En muista tarkkaan mutta kyllä aika pian aloin kertomaan.
Sitä ei voinut olla kertomatta.
Totta kai raamattupiireissä ja uskovien piireissä kertoi mutta työelämässä.
Yleensä se tuli niin, että joku kysyi.
Kerroin mielelläni. Oli yksi projekti, kun olin Sitrassa töissä.
Autolla mentiin jonnekin katsomaan, -
eikä mitään käsittääkseni puhuttu uskonasioista.
Ystäväni, Koneviestin päätoimittaja, oli sanonut, että Issakainen on -
syvästi uskonnollinen. Ajattelin, että mitähän olen puhunut hänelle.
Se tulee tavallaan väkisin puheessa, paljastaa huomaamatta.
Et voi salata sitä. - Niin ei voi salata eikä ole syytäkään.
Käsitellään vähän sinun bisneselämää.
Jumala on antanut paljon ihmeellistä menestystä.
Olet ollut puun kanssa tekemisissä mutta kerro, mitä se on ollut?
Olen ollut vientitehtävissä yli 30 vuotta, melkein 40 vuotta.
Myyntipäällikkönä, markkinointi- päällikkönä.
Olin Ruotsissa 5 vuotta tytäryhtiön toimitusjohtajana.
Suomessa olin Jyväskylässä tytäryhtiön toimitusjohtajana -
ja Tanskassa tytäryhtiön toimitusjohtajana.
Noin 10 vuoden tytäryhtiöputket ja on tullut aika monipuolista.
Pääfokus aina Skandinaviassa mutta onhan siinä ollut Eurooppa ja USA.
Periaatteessa puoli maapalloa ollut toimintakenttänä.
Sinulla on osittain tällä hetkellä kaksi kotimaata.
Asut Suomessa mutta myös Tans- kassa, jossa perhekuntasikin asuu.
Vuodesta -92 ollut kirjoilla. Olin 24 vuotta Tanskassa kirjoilla.
Koko ajan on ollut kontakti Suomeen.
Näitten vaiheitten jälkeen perustin oman firman v. -96 Tanskaan.
Sitten 2005 Suomeen. Yhden miehen konsulttifirma.
Vasemmalla kädellä Tanska, oikealla Suomi.
Olen itseni elättänyt Luojan armosta sanotaan näin.
Ennen kuin mennään tähän seuraavaan osioon, sano jokin -
sellainen työelämässä, bisneksessä, jossa selvästi koet, -
että Jumala on vienyt asioita hyvään suuntaan jälkeenpäin katsottuna.
Ehkä voisin kertoa, kun aloitin oman konsulttifirman.
Sitä edelsi puolen vuoden työttömyys.
En halunnut uusia sopimusta, millä mentiin Tanskaan.
Sinä aikana valmistelin oman yrityksen aloituksen.
Alkamisesta meni ehkä vuosi, kun löysin paperin.
Yleensä olin puolen yön aikaan konttorissa rukoilemassa.
Paperiin olin kirjoittanut, että Jeesus sanoi ettei se ja se ole työnantajasi, -
minä olen työnantajasi. Kun perustin firman niin tietoisesti -
otin Jeesuksen yhtiökumppaniksi.
Ensin ostin entiseltä työnantajalta tietokoneen, -
puhelimen ja faksit, konttori- tarvikkeet kirjanpitohintaan.
Kävin paikallisessa tavaratalossa tekemässä käsin koneella käyntikortit.
50 kpl ja en ole päässyt sen isompaan esitteeseen 24 vuodan aikana.
Sillä käyntikortilla on pärjätty.
Tosin sanoen Jumala on järjestänyt firmaasi töitä koko ajan.
Ihmeellisesti. Ei minulla konsultti- kokemusta ollut ja niin se lähti.
Yksittäinen puhelinsoitto saattoi merkitä viiden vuoden työsuhdetta.
Useita toimeksiantoja mutta aina sopivasti, merkillinen homma.
Sitä vain riitti koko ajan. Kun tulin työeläkeikään, -
rukoilin, että voisin jatkaa mutta voin tehdä muutakin.
Siinä kävi niin, että liikevaihto laski eläkkeen verran suurin piirtein.
Siinäkin oli plääni.
Oliko niin, että sinulla oli vähän pitempi sairasloma tai sairaus?
Silloin Herra antoi sinulle eväät miestyöhön.
Se itse asiassa tapahtui Uppsalassa Ruotsissa.
Menin aika myöhään hiihtämään ja kaaduin ja loukkasin jalan.
Minulla oli 5 viikon VP.
Makailin sängyssä ja mietiskelin maailman menoja.
Siihen aikaan juuri Suomessa oli tulossa nämä pankkikriisit.
-80- luvun lopussa. Muistan, kun Kari Kairamo teki itsemurhan -
ja Matti Ali-Melkkilä. - Isot johtajat.
Ajattelin, että voisiko tehdä jotain, -
ennen kuin he menevät narun jatkoksi. Sieltä tuli ajatus miestyöstä.
Johdatuksena menin Jyväskylään ja siellä tuli Stelk -
eli Täyden evankeliumin liikemiesten järjestön toimintaan mukaan.
Tämähän on kansainvälinen järjestö, -
jonka perustajasta ilmeisesti nyt kerrot.
Ja jonkun ydinajatuksen työstä, minkä hän synnytti.
Voisin näyttää tätä kirjaa, "Maailman onnellisimmat ihmiset," -
joka on Täyden evankeliumin liikemiehet järjestön perustajan, -
Demos Shakarian elämänkerta.
Koen, että tämä merkillinen kirja on Pyhän Hengen inspiroima, -
koska sitä on jaettu Suomessa tähän mennessä yli 84.000 kpl:ta.
Näitä menee monta sataa vuodessa. - Monessa maassa.
Järjestö toimii yli 100 maassa, siis miljoonia miehiä.
Kyseessä on maallikkoliike.
Koko hommahan alkoi siitä, että Demos Shakarian ihmetteli, -
että kirkossa on vain naisia, 10 % miehiä.
Hän rukoili ja Jumala antoi näyn miestyöstä.
Kyseessä on maallikkoliike, jolloin ammattimies tuo ammattimiehen.
Putkimies putkimiehelle todistaa, sähkömies sähkömiehelle, -
lääkäri lääkärille. On helpompi uskoa -
oman ammattialan ihmistä kuin pappia saarnastuolista -
ja kokoontuminen tapahtuu neutraaleissa paikoissa.
Ravintolat, kahvilat, baarit, kotona, ei kirkkoon, -
koska eihän nämä miehet, mene kirkkoon.
Heillä on ennakkoluulot kuten minullakin: -
Se on hölmöjen ja totisten ihmisten paikka.
Veljespiirissä on puoli tusinaa, 10 miestä.
Voidaan keskustella. Syödään ensin -
ja kun keskustellaan vapaasti, niin siinä voi avautua.
Keskustelut eivät leviä siitä muualle. Se on luottamuksellista.
Tämä on se idea, että miehet kutsuvat miehiä, maallikoita, -
ja kokoonnutaan neutraaleissa paikoissa.
Sitten myöskin Demoksen Pyhän Hengen näkyyn, -
että tarkoituksena ei ole mitään isoa keskitettyä organisaatiota.
Pieniä paikallisia osastoja, joissa miehet kokoontuvat.
Pyhä Henki toimii sillä tavalla kuin toimii.
Se ei ole mikään yhtenäinen kaava, kuin tietyt dogmit tai muut.
Pyhä Henki yhdistää. Se on uudestisyntyneitten -
uskossa olevien ihmisten yhteisö, jonne kutsutaan ei-uskovia.
Jos ihminen tulee uskoon, johdatetaan seurakuntaan, mihin haluaa mennä.
Jos tulee lisää, ne voivat jakaantua etteivät tule liian suuriksi.
Se on niin kuin normaali solun jakaantuminen.
Tänä vuonna on Suomessa 40-vuotis juhlavuosi.
Itse asiassa huomenna olisi ollut juhlakokous ilman koronaa.
Jouduttiin lykkäämään ensi kevääseen.
Me tehtiin tänä vuonna sääntöuudistus.
Ei tarvitse virallista yhdistystä, voi tulla henkilöjäsenenä mukaan.
Periaatteessa 2-3 kaveria voi muodostaa osaston ja idea on, -
että Suomi voisi olla täynnä pieniä miesryhmiä.
Olisi aika miesten ottaa paikkansa yhteiskunnassa, seurakunnassa, -
perheessä, ja paikkansa itsensä kanssa, omassa rukouskammiossa.
Usein on sanottu, että miehet Suomessa ovat vähän hukassa.
He eivät tiedä, mitä voisivat olla.
Sinä puhut vapaamuotoisista pienistä solutyyppisistä seurakunnista.
Hyvin paljon ihan yleisellä tasolla tulee tällaisia kotiseurakuntia.
Niissä on tusinan verran ihmisiä ja -
siellä kontakti saman tason ihmisiin -
syntyy aivan toisella tavalla kuin hierarkkisessa kirkkojärjestössä.
Siellä tunnetaan toisemme. Uskon, että tämä korona-aika, -
kun seurakunnat noudattavat kaikkein uskollisimmin ohjeita.
Jos sanotaan kirkko tyhjäksi, niin kirkko tyhjäksi.
Se vääjäämättä ajaa toiminnan pienryhmiin ja koteihin.
Lähestymme alkuseurakunnan mallia.
Siinähän kodin isäntä tai mies, -
perheen pää automaattisesti saa hengellisen papin roolin.
Hänellä onkin Jumalan järjestyksen mukaan.
Tilannehan on se, ei pahalla, mutta naiset hallitsevat tällä hetkellä.
Niin se on. - Miehet ovat juoksupoikina, -
joka tapauksessa toista viulua soittelee.
Tämä on maailmanlaajuinen juttu. Ei koske pelkästään Suomea.
Minun haaste on se, että nyt miehet, on aika nousta poteroista.
Jos tämä on hengellinen sodankäynti, jos käydään sotaa, -
niin ei sitä sohvalta käsin käydä -
vaan pitää ottaa hengelliset aseet ja löytää oma paikkansa.
Koko toiminnan idea, joka löytyy tiedotuslehti Voice:sta, on,
että jokainen mies löytäisi oman paikkansa eikä naapurin paikkaa.
Silloin tekee juuri sitä, mihin Jumala kutsuu.
Siinä kun voi olla eri ammatin harjoittajia, -
niin se sellaista laajempaa.
Samalla voi auttaa, jos siviilityössä tarvitsee apua.
Tulee toimiva yhteyksiä. - Tässä on verkostoituminen.
Meillä on esim. Helsingissä osastossa lääkäreitä, tuomareita, ekonomeja.
Meillä voi olla sähkömies. On joka alan ammattimiehiä.
Samalla tulee se, että voi soittaa tutulle ammattimiehelle.
Ei tarvitse olla johtaja, voi olla sähkömies.
Kunhan on mies ja pääsee liikkeelle, niin on tervetullut.
Ei tarvitse sen kummempaa bisnestä olla.
Montako osastoa Suomessa on?
Toistakymmentä, 11 osastoa tällä hetkellä.
Sinä olet yhdistyksen vetäjänä.
Näinä päivinä tulee 7 vuotta täyteen, että olen ollut tässä peräsimessä.
Täytyy muistaa sekin, että meillähän ei ole -
yhtään palkattua työntekijää eikä myöskään toimitiloja.
Käytännössä, jos tällainen toiminta ei tällaisena aikana menesty, -
niin kyllä se on meistä miehistä kiinni. - Se ei ole rahasta kiinni.
Tällainen organisaatio on tehty kriisiaikoja varten.
Tässä on parisen minuuttia aikaa, -
niin pyydän, että sanot nyt jotain meidän katsojille, ole hyvä.
Sen verran voisin sanoa omasta ortodoksisesta taustasta johtuen.
Olen syntynyt siihen, käytännössä luomuortodoksi.
Tähän kuuluu luostariperinne.
Venäjällähän on paljon luostareita.
Yksi iso tunnettu hengellinen paikka on Optina.
Sain muutama vuosi sitten käsiini tällaisen -
"Optina isien rukous sielunrauhaksi."
Tämä on tällä tavalla tehty kestävään muotoon.
Tämä on yksi minun aamurukous rituaaleista.
Voisin lukea sen muillekin.
Herra, suo minun rauhallisin mielin kohdata kaikki, -
mitä päivä tuo tullessaan. Suo minun varauksetta antautua sinun tahtoosi.
Opasta ja tue minua kaikessa, päivän jokaisena hetkenä.
Saanpa päivän mittaan millaisia uutisia tahansa, -
opeta minua ottamaan ne vastaan tyynin sydämin -
ja järkkymättömän varmana, että kaikessa tapahtuu sinun pyhä tahtosi.
Kaikessa, mitä sanon ja teen, johdata ajatuksiani ja tunteitani.
Ennalta aavistamattomissa tilanteissa auta minua muistamaan, -
että kaikki on sinun lähettämääsi.
Opeta minua olemaan suora ja rehellinen perheenjäseniäni kohtaan, -
etten saattaisi ketään levottomaksi -
enkä aiheuttaisi kenellekään mielipahaa.
Herra, anna minulle voimaa kantaa tänään uupumukseni, -
anna voimaa kohdata päivän jokainen tapahtuma.
Ohjaa tahtoani ja opeta minua rukoilemaan, -
uskomaan, toivomaan, antamaan anteeksi ja rakastamaan. Aamen.
Aamen. Tässä on juuri eväitä päivään.
Siinä on kääntyminen Jumalan puoleen -
ja pyydetään Hänen siunaustaan ja ohjaustaan.
Miestyö on varmasti todella tärkeätä.
Totta kai kaikki kansalaiset, lapset ja minkä ikäiset vaan, -
ovat Jumalan Sanan tarpeessa mutta on hyvä, että on fokusoituja asioita.
Sitten voidaan taas olla kaikki yhdessäkin.
Kiitos Martti Issakainen, että olit tässä vajaa puoli tuntia.
Herra antakoon siunauksen tähän, -
ettei se jämähdä tähän 40 vuoteen vaan voi kasvaa.
Kiitoksia. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: Mauri Porkola