ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Esa Törmälä.
Tere tulemast! - Tänan!
See, et sa siin elusana istud, on mu meelest suur Jumala ime.
Tutvusin juba enne saadet su elulooga
ja sealt on näha,
et juba enne su sündi esines mitmeid takistusi.
Räägi neist lähemalt.
Mu lahkunud ema rääkis,
et minu tegemise ajal - olin pere esiklaps,
ei tahtnud ema kuidagi eostuda.
Ema rääkis sedagi,
et ta pidi vahel lausa pea peal seisma,
et viljastumisele kaasa aidata.
Ema raseduse algus viibis kogu aeg ja alguses ei tulnud midagi välja.
Kuniks ema ja isa läksid kord arsti juurde,
kes oli usklik inimene.
Arst ütles,
et kuna kõik muud variandid on läbi proovitud,
ei aita enam muud, kui vaid palvetamine.
Nii nad siis palvetasidki üheskoos
ja peagi peale seda jäigi mu ema rasedaks
ja ma sündisin täiesti normaalselt siia ilma.
See oli nö esimene suur takistus su elus,
mille keskel Jumal kaitses sind ja lasi sul tervena ilmale tulla.
Sul oli hea kodu.
Su isa oli asekohtunik, te peres oli kõik hästi
ja vanemad muidugi armastasid oma lapsi.
Eriti sind - oma esiklast, keda nii kaua oodati.
Nii oli.
Siis aga oli nii,
et oleksid esimest korda kaotanud oma elu,
kui olid 12-aastane.
Mis juhtus?
Meil oli suvila Sökes, mis praegu on Soukkas.
Sealt oli u 20 km Helsingi kesklinna, kus me tollal elasime.
Meid oli 4 last ja suviti olime kõik suvilas.
Kord sõitsin jalgrattaga autoteel.
Tee oli kitsas ja ma lendasin rattalt asfaldile,
saades raskelt vigastada.
Esihambad tulid välja, mis olid juba mu jäävhambad.
Olin mitmest kohast verine, sest sõitsin suurel kiirusel mäest alla.
Igalt poolt oli katki ja tuli verd.
Õnneks oli lähedal Espoo- ja Helsingi-vaheline sild.
Silla juures oli vesi - merevesi.
Pesin ennast seal, sest verd tuli väga palju.
Hakkasin end ise korrastama.
Seejärel väänasin ka esiratta sirgeks, et sellega edasi sõita.
Jätkasin sõitu ja olin täitsa kindel, et suren õige pea ära,
sest enesetunne oli nii halb, hambaid polnud
ja verd tuli ka igalt poolt.
Sõitsin umbes 1 km edasi ja siis kõnetas mind Jumal või ingel.
Kõik jäi korraga täiesti vaikseks.
Kogu linnulaul lõppes
ja Jumal ütles mulle: "Esa, ära karda!
Sa ei sure veel.
Sul on siin maa peal veel oma ülesanne."
Loomulikult ma uskusin seda
ja mul oli peale seda hea ja kindel tunne, et jõuan ikka koju.
Ma ei tea, mis see ülesanne oli.
Ma ei mäleta seda.
Küll aga mäletan seda,
et mu jaoks on oma ülesanne ja ma ei sure.
Kas pidid ka arsti juurde või haiglasse minema?
Ikka pidin.
Meil oli tollal perearst, kes oli muidu lastearst.
Ta tuli meile koju ja tõdes, et mul on ajupõrutus.
Ühtlasi vajasin ka erinevaid õmblusi.
Vanemad ja vanavanemad olid ka platsis,
olles rohkem šokis, kui ma ise.
Kuidas kirjeldaksid oma edasist elu täiskasvanueani
ja mida see endast kujutas?
Mul oli üsna raske puberteediiga.
Olen kindel, et olin ADHD ehk aktiivsus- ja tähelepanuhäirega laps,
kuigi tollal sellist diagnoosi veel ei tuntud.
Kuid olen tagantjärgi mõelnud,
et tegin koolis asju, mida poleks pidanud tegema.
Suitsetasin kooliekskursioonil ja seetõttu arvati mind koolist välja.
Siis läksin teise kooli.
Seal põletasid klassikaaslased klassipäeviku ära.
Mind tehti süüdlaseks,
kuigi mul polnud sellega mingit pistmist.
Ka sealt koolist visati mind välja.
Alles kolmandas koolis sain keskkooli lõputunnistuse.
Edasi läksin ametikooli.
Millisesse ametikooli sa läksid?
Läksin õppima autode seadistust.
Autoseadistaja oli hiljem mu esimene amet.
Minnes ajas veidi edasi, jõudis su ellu helikopter.
Kuidas see juhtus?
Kas see oli seotud tehnika tundmisega
või huvist tehnika vastu?
Millest selline mõte tuli?
Mu isa suri 1976. aastal Lapimaal. Ta hukkus lumes.
Olid väga rängad ilmastikuolud.
Helikopter otsis teda paar tundi ja lahkus peale seda.
Mul oli tunne,
et see helikopter oleks pidanud teda kauem otsima.
Hiljem kohtasin Kruunuhakas juhuslikult ühte helikopteri õpetajat.
Rääkisin talle juhtunust ja ta ütles, et võiksin taotleda helikopteri luba
ja aidata hiljem ka otsingutel kaasa.
Isa surm ja asjaolu, kus helikopter ei otsinud sinu meelest piisavalt kaua,
saidki määravaks.
Nii et sellegi kõige taga tundus olevat mingi plaan.
Sa said kopteri lennuloa ja lendasid 10 aastat.
Ma lendasin 10 aastat.
Ajal, mil lennuloa sain, oli mul parasjagu abielulahutus käsil.
Meil oli korter Kruunuhakas ja me müüsime selle maha.
Seejärel jagasime omandi tavapärasel viisil.
Peale seda ostsingi endale helikopteri.
Tegin kõiki lende oma kopteriga.
Sul olid oma kindlad tööprojektid, mille raames sa lendasid.
Jah.
Tegin lende Riigi Raudtee ja elektrifirmade tellimusel
üle kogu maa.
Osalesin ka põllumajandusnäitustel.
Tegin helikopteriga kõikvõimalikke lende.
Ühe elektrifirma lendu tehes oleksid kord peaaegu elu kaotanud.
Just.
Te vist kukkusite alla? Räägi, kuidas see juhtus.
Oli tugev torm.
Leppisime elektrifirmadega kokku, et lendame ümber Soome.
Pidime startima Helsingist ja lendama Lääne-Soome kaudu,
tulles tagasi Ida-Soome kaudu.
Pidime kontrollima kõigi suurte elektrifirmade elektriliine
Võtsin hommikul elektrimehe-kontrollija pardale
ja andsin talle magnetofoni.
Selle abil sai ta lennu ajal öelda, kas kuskil liinidel oli mingeid vigu.
Vahepeal tankides
andis ta magnetofoni salvestise elektrikutele
ja nad said kohe tööle asuda.
Meie firma arendas sellise süsteemi.
Muidu kontrolliti elektriliine mootorratastel ja mootorkelkudel.
Nende jõudlus oli 20 km päevas.
Meie jõudlus kopteriga oli aga 300 km päevas.
Väljas oli tugev torm, aga läksime siiski lendama.
Helikopter püsib hästi õhus, kui lennata vastu- või külgtuules.
Pärituules aga ei saa lennata õhukiirusest aeglasemalt.
Tookord lennates uurisime 20-kilovoldiseid elektriliine.
Vahel tegin selliseid tiire, kus kontrollija kaotas liinid silmist.
Nii tegigi ta mulle ettepaneku lennata koguaeg vaid liinide kohal.
Ütlesin: "Eks võime ju proovida."
"Võime ju proovida..."
Nii jõudsimegi ühe alajaama juurde.
Elektrijaamast tulevad elektriliinide harud
lõpevad kuskil alajaamas.
Alajaamas vaadatakse trafode peale, et seal poleks linde ega oravaid,
kes põhjustavad vihmaga kaarleegi.
Jõudsime ühe alajaama kohale
ja ma pidurdasin natuke rohkem, kui vaja.
Sattusime kopteri oma hoovuse sisse ja langesime 5 m allapoole,
sattudes kuuselatvade keskele.
Olime küll õhus, aga kui kuuseladvad lendlesid meie ümber,
siis kopteri pearootori võimsus aina langes.
Vajusime tasapisi allapoole.
Koolitusel räägiti, et kui satud kopteriga palkmetsa,
ei tohi seda teha kopterinina eespool, vaid tuleb minna just tagaosa ees.
Sest pikk saba kergendab natuke, et kohe surma ei saaks.
Sest me selja taga oli suur mootor,
nii et kui oleksime nina ees hooga maandunud,
oleks see meid täitsa ära purustanud.
Ütlesin Jeesusele:
"Olen nüüd kindlasti Sinu juurde teel, mistõttu võta mind vastu!"
Teadsin, et sealt me enam üles ei saa
ja vastavalt koolitusel õpitule langesin kopterisaba ees metsa.
Siis hakkasitegi kukkuma.
See kõik juhtus väga kiiresti - mõne sekundi jooksul.
Kopter sööstis pööreldes alla,
nii et kui teadvusele tulime, olime pead alaspidi.
Teadvusele tulles vaatasin oma kaaslast,
kes tundus olevat surnud.
Küsisin kindluse mõttes: "Kas oled elus?"
Ta tegi silmad lahti ja hingas sügavalt sisse.
Nii oli meie mõlemaga kõik korras.
Ütlesin talle, et kui me sealt romust välja saame,
elame veel.
Milline see romu oli?
Mida ametnikud ütlesid, kui su helikopterit nägid?
Lennuameti ametnik ütles,
et sellises õnnetuses poleks keegi saanud ellu jääda,
kuna kopter oli täitsa pilbasteks.
Me jäime ellu, kuigi mul oli ühe roide murd
ja elektrimehel oli jalas suur haav.
Kuid sellega asi piirdus ja me saime sealt välja.
Läksime teineteist toetades kuskilt abi otsima.
Me ei teadnud, kus me oleme, ja meil polnud enam kaarte ka.
Ja sa ei pidanud isegi arstile minema.
Käisime longates pika maa maha, jõudes ühe talumaja õuele.
Sealt talust kutsuti kiirabi.
Kiirabi tuli kohale ja ma arvasin, et saame mõlemad sellega kaasa,
aga nad võtsid ainult elektrikontrolli.
Mind jäeti teist kiirabiautot ootama.
Et siis, me pidime ikka haiglasse minema.
Tänu sellele aga, et olid andnud oma elu Jeesusele,
sa teadsid - nagu seal rattaõnnetuseski,
et su aeg pole veel tulnud ja sul on oma ülesanne täita.
Nii oli.
Kindlasti on see mõjutanud kogu su elu,
kuna oled näinud, kuidas palve toimib.
- Just.
Su elus on olnud palju erinevaid asju.
Oled tegutsenud ka kinnisvara alal,
korraldades korterite müügitehinguid nii Soomes kui ka Hispaanias.
Hispaanias puutusid kokku erinevate inimestega.
Kohtasid seal ka üht ema, kes oli väga murelik.
Sattusime koos sõbraga samasse lauda kahe Soome naisega.
Olime ühes vabaõhurestoranis.
Vestluse käigus selgus,
et ühe naise tütar, kes oli alla 20'nene -
täpsemalt 16-aastane,
oli hakanud jooma.
Ta jõi salaja ega tulnud enam õigel ajal koju.
Tegin talle ettepaneku palvetada ta tütre eest,
et selline asi lõppeks.
Ta vastas, et võiks küll.
Kõik me neli võtsime kätest kinni
ja olime kui palverühmana seal restorani laua taga.
Palvetasin selle tüdruku eest, et ta lõpetaks joomise.
Kohtasin mõni nädal hiljem seda sama naist juhuslikult tänaval.
Peatusime korraks jutu ajamiseks.
Naine ütles, et peale seda õhtut
pole ta tütar enam kordagi alkoholi joonud.
Palve vägi on suur.
See tütar polnud seal ega teadnud me palvest midagi.
Sul on olnud juhtumeid,
kus su elu on rippunud õlekõrre otsas.
Sul oli midagi aordiga?
- Aneurüsm.
Mis haigus see selline on?
Mis juhtus?
See juhtus kunagi 1990'ndatel.
Mu ajuarter laienes ning rebenes
ja seda nimetataksegi aneurüsmiks.
Tavaliselt pooled neist, kellel see on, surevad koheselt selle juhtudes.
Sest süda pumpab verd peale,
aga see arter on jäme, et veri ei pääse sealt läbi.
Minuga aga läks nii,
et mind viidi haiglasse, kus mind opereeriti
ja mul ei jäänud peale operatsiooni mingeid tüsistusi.
Tavaliselt pooled surevad koheselt
ja need, kes ellu jäävad,
vaid 30% neist saavad täiesti terveks,
omamata mingeidki järgnevaid haigusi või hädasid.
Ka mul ei ole seoses sellega kunagi mingeid haigusi olnud.
Kõik läks väga hästi.
Sa kindlasti ka palvetasid operatsioonile minnes. - Tõsi.
Palusid Jumala kaitset. - Palusin.
Kinnisvaramaaklerina oled sõlminud mitmesuguseid lepinguid ja tehinguid.
Sul oli üks juhtum,
kus objekti näitamise ajal sadas korralikku paduvihma.
Mul oli Espoos ilus mereäärne maja müügis.
Sõitsin sinna mööda teist ringteed.
Terve päev sadas tugevat vihma,
nii et auto kojamehed pidid kogu aeg töötama.
Teadsin, et kui vihmasadu jätkub, ei tule sinna mitte kedagi
ja maja müügist ei tule midagi välja.
Siis ma palvetasin: "Jumal, ma palun,
et lõpetaksid selle vihmasaju selleks ajaks,
kui ma sinna kohale jõuan ja seda maja inimestele näitan.
Seejärel võid lasta vihmal kasvõi õhtuni sadada!"
Jumal tegi ime.
Kui olin palvetanud, siis vihmasadu ka lakkas.
Läksin kohale ja seal oli täitsa kuiv.
Ühtlasi tulid ka inimesed seda maja vaatama.
Kui ma sealt maja juurest aga autosse istusin, et koju sõita,
hakkas jälle sadama ja see kestis õhtuni.
Nii et see oli küll ilmselge ime.
Sama asi juhtus sul ka siis, kui kord vihmasajuga koju läksid
ja sul polnud vihmavarju.
Selliseid asju on juhtunud rohkemgi, kui korra
ehk siis Jumal aitab ka väikestes asjades.
Mäletan hästi neid juhtumeid,
kui olen läinud õuele ja vihma on sadanud nagu oavarrest.
Olen pidanud kõndima vihmavarjuta umbes 50 m,
paludes Jumalat: "Palun peata vihm natukeseks ajaks!"
Neid asju on juhtunud rohkem, kui üks kord.
Kui mõtled oma sündimisega kaasnenud probleemidele
ja imedele, mida Jumal on su heaks teinud,
siis kuidas on need su elu mõjutanud?
Kuidas on need muutnud su suhet Jumalaga?
On muutnud selliselt,
et loen täna Piiblit oluliselt rohkem.
Tegelen rohkem vaimsete asjadega ja käin kirikus.
Püüan elada nii kristlikku elu, kui vähegi suudan.
Kuigi eks me kõik ole patused.
Kuid Jeesus on saanud sulle armsaks ja ühtpidi kui vältimatuks,
nii et sa ei tee enam ühtki müügitehingutki enne,
kui pole esmalt palvetanud.
Nii on.
Palvetan praegusel ajal iga päev.
Alguses hommikul ja siis, kui kuskil midagi teen.
Ma olen kinnisvaramaakler.
Helikopteritega enam ei lenda, kuna olen selleks liiga vana.
Ma palvetan iga päev.
Ka autos sõites, kui muidu.
Palvetan vaikselt või ka kõva häälega,
sest ma ei tea, kas Jumal lihtsalt mõtteid kuuleb.
Aga üksi olles vestlen Jumalaga alat.
Jumal on sind kinnisvara alal palju õnnistanud,
nii et oled olnud edukas nii Soomes kui ka Hispaanias.
On.
Mäletan ühte olukorda -
kus see oli, ei mäleta,
aga ühe vajaduse katteks korraldati suur korjandus.
Andsin sinna korjandusse mitusada eurot,
sest tundsin, et pean andma.
Ühtlasi tean, et kui oled helde, siis Jumal annab sulle ka tagasi.
Töötades kinnisvara alal
tegin aegade suurima tehingu, mille suurus võrdus mu kuupalgaga.
See oli mulle kui lisapalgaks.
Nii mõistsin kohe, et see oli kui tänu mu varasema helde annetuse eest.
Nüüd aga palun sul öelda vaatajatele, mida Jumala Vaim öelda annab,
Tahan öelda kõigile televaatajatele: uskuge, et Jumal on elav.
Kui palvetate, saate kindlasti vastuse, kui jaksate kuulata ja oodata.
Vahel vastab Jumal kohe, vahel natuke hiljem.
Uskuge ja usaldage seda ning palvetage iga päev.
Jeesuse nimel.
Aitäh Esa, et rääkisid usku kinnitavatest asjadest oma elus.
Need olid vaid osa kõigest ja paljud asjad jäid ka läbi võtmata.
Seal hulgas ka Jumala imed, mis kõik olid erinevad.
Aga see näitab seda, et me elu on Jumala peopesa peal
ja seal on igaüks kaitstud. Sina ka.
Aitäh ja õnnistusi sulle ja su perele!
Tänan!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1770 (kõne hind 10 euri)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa