ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Harri Joki.
Tere tulemast! - Tänan!
Oled vaatajatele tuttav saatesarja "Ainult üks tee" kaudu.
Neid saateid on üle 40.
Nendes saadetes on palju tunnistusi selle kohta, mida Jumal teeb.
Aga nüüd uurime, kes see Harri Joki on?
Millisesse perre sa sündisid
ja millised olid su elu esimesed 5 aastat?
Meil oli täitsa tavaline Soome pere.
Mul on kaks aastat noorem õde ning ema ja isa.
Me kodus valitses väga armastav õhkkond.
Mu vanemad töötasid kaubanduses.
Olin umbes 4-aastane,
kui nende peetav kauplus pankrotti läks.
Sellest ajast on meelde jäänud kaupluse tõukekelk, millel istusin.
Seda ei müüdud maha.
Vanemad pääsesid sellest kergelt,
aga ikkagi oli see vanematele raske aeg.
Minu jaoks oli see seiklus.
Me esimene uus majutuskoht oli isa venna tagaõues telgis,
kus olime mõne päeva.
Teine majutuskoht oli isa teise venna suvilas.
Ema käis mopeediga Nokiast Tamperesse tööle.
Me lastena ootasime akna all, kuna ema koju tuleb.
4-aastane laps on väga uudishimulik.
Eriti veel, kui vanemad on samas ligidal.
Meile oli see seiklus, aga vanematel oli väga raske.
Kuidas su elu pärast edasi läks?
Me kolisime väga palju erinevatesse kohtadesse.
Isa otsis suuremat ja paremat korterit ja igasuguseid vaheldusrikkaid kohti.
Olen lapsepõlves elanud paljudes kohtades
nii Tampere lähedal, kui ka mujal.
Ma pean ennast tamperelaseks.
Oli teil usklike pere või täitsa tavaline Soome pere?
Mu vanemad olid tavalised soomlased.
Vaimulikud asjad kõnetasid mind väikese poisina palju.
Ma käisin pühapäevakoolis.
Seal korjasin mingeid lambamärke. Need olid väga tähtsad.
Mõne aasta pärast läks mu õde Päästearmee Tampere osakonda
ja ma läksin talle järele.
See oli väga võimas aeg. Olin siis 12-13 aastane.
Vaimulikud asjad hakkasid mind tugevalt kõnetama.
Mäletan üht koosolekut.
Mängisin metsasarve ühes Päästearmee orkestris.
Ühel koosolekul kõneles üks ärkamisjutlustaja.
Ma ei mäleta, oli ta mees või naine või millest ta rääkis,
aga ma värisesin pingis.
See kõne puudutas nii võimsalt väikese poisi hingemaailma.
Kui lõpus esitati altarikutse, põlvitasin nn "kahetsuse pingil".
Palvetasin sarvepuhujate orkestri juhi Viljo Seliverstovi kõrval.
See oli tähtis sündmus,
mis pani märgi kogu mu ülejäänud elule.
Kuigi kaugenesin peale seda Jumalast ja usuasjadest.
Aga Jumal mäletas seda põlvitamist, kuigi mina ise olin selle unustanud.
See oli teatud moel seemne külvamine aega,
mis oli pikalt varjatud, aga tuli omal ajal siiski esile. - Just.
Su elus domineeris muusika, kuigi mitte just metsasarve puhumine.
Sinust sai restoranide DJ.
Muusika oli minu jaoks tõesti tähtis. See täitis mu elu täielikult.
Umbes 20-aastaselt hakkasin endale arutult palju heliplaate ostma.
Mingil ajal oli mul Soome suurim heliplaatide kogu.
Mul oli 45 000 plaati.
Rahvusringhäälingul oli suurem kogu,
aga eraisikuna oli mul suurim kogu.
Kogusin neid kirglikult.
See oli minu "jumal".
Oli seal kõiki muusikažanrie või ainult teatud žanrid?
Kogusin kõiki žanre.
Olin eriliselt huvitatud edetabeli muusikast, mida saatis edu.
Nii Ameerika kui Soome muusikast ja kõigest muust.
Seinast seina.
Kogusin kõike hullumoodi.
Sellest kõigest oli su töös kasu. - Jah.
Mängisin plaate restoranides ja Tampere kohalikus raadios Radio 957.
Tollal oli Radio 957 teistsugune, kui see on tänapäeval.
Töötasin seal umbes 10 aastat.
Juhtisin seal saateid ja mängisin muusikat.
Kas need rollid ja tegevused on muutunud
või on samasugused nagu olid sinu ajal?
Ma pole seda täpselt jälginud.
Tol ajal käis miksimine.
Restoranides miksiti muusikat kokku.
Selliseid asju tehti tihti, aga raadios juhiti neid saateid.
Nii palju oli erinev.
Nüüd aga läheme su eluloo tähtsaimate asjade juurde.
Jumal hakkas kasutama su külvi,
kuigi vahepeal oli pikk periood enne, kui see kõik realiseerus.
Oli 1990'ndate keskpaik.
See, mis juhtuma hakkas,
hakkas palju konkreetsemat kuju võtma.
Kõige raskem evangeliseeritavate inimeste rühm
on materialistid ja elunautijad.
Neil läheb elus hästi.
Nad tegelevad tehnika, muusika ja paljude muude asjadega.
Ma olin ka just selline.
Mul polnud aega peatuda ja vaimulikele asjadele mõelda.
Need olid mul tagaplaanil,
isegi, et olin lapsena selle "süsti" saanud.
Minu jaoks oli see hea asi, aga ei midagi enamat.
Kord kohtasin üht veetlevat noort naist.
Selgus, et ta oli usklik tüdruk.
Ta oli pisut reserveeritud,
aga tahtis samas mulle evangeeliumi jagada.
Ta tõi mulle vastavat kirjandust
ja kutsus mind erinevatele koosolekutele.
Ütlesin, et mul pole aega; et pean oma äridega tegelema.
Olin tol ajal ühe suure restorani üks põhiomanikest.
Ühtlasi töötasin ka raadios.
Samuti korraldasin noorte diskosid, reive ja teisi noorte üritusi.
Samuti kontserte.
See oli minu elu ja selles ma olingi kogu aeg.
Ütlesin talle, et ma ei jõua.
Ta vihastas selle peale ja lahkus ust paugutades.
Olen hiljem inimestele öelnud,
et kui meie anname alla, hakkab Jumal tegutsema.
Temagi otsekui andis alla, pidades mind lootusetuks juhtumiks,
aga Jumal hakkas selliselt tegutsema,
et ma tahtsin neist asjadest sotti saada
ja hakkasin täiesti omal käel vaimulikel koosolekutel käima.
Just Rahvamisjoni õhtutel vanas kirikus, Tampere keskväljakul.
See peatas mu.
Seal kõneles keegi Hannu Uusmies, kes oli ohvitser.
Ta sai usklikuks peale seda, kui üks auto üle ta lapse tagurdas.
Tema poeg Mattias suri 5-aastaselt.
See sündmus "peatas" ohvitseri ja tema jutt "peatas" ka minu.
Sellel rahvamisjoni õhtul ma veel usklikuks ei saanud,
kuid olen Hannu Uusmiehele tänulik selle kõne eest, mida ta pidas.
See kõik lõppes sellega,
et olin ühel õhtul selles restoranis, mille omanik ma olin.
Oli kolmapäeva õhtu - just edetabelite õhtu.
Üks mu endine sõber DJ Charles tuli mind sinna restorani tervitama.
Vaimulikud asjad olid muutunud minu jaoks tähtsaks.
Käisin koosolekutel ja lugesin ka natuke Uut Testamenti.
Hakkasin ka talle rääkima vaimulikest asjadest.
Ta oli sellest häiritud.
Ta ütles mulle äkitselt: "Kust sa tead, et sa usklik oled?"
Tagantjärgi mõeldes oli see tõesti hea küsimus,
sest siis ma ei teadnud.
Olin vait, sest ei osanud sellele vastata.
Kuid tol õhtul viis Jumala Vaim mind "patuse seisu".
Tundsin, et olin patune
ja eksinud paljudes asjades Jumala Sõna vastu.
Ma polnud täitnud Tema tahet.
Teine asi oli see, et ma olin küll alati uskunud Jumalat,
aga seal Rahvamisjoni õhtutel kuulsin sellest,
et Jeesus on tee Jumala juurde.
Sellest ei piisa, et sa vaid Jumalat usud.
Paljud siin maailmas usuvad Jumalat.
Aga just Jeesus päästab meid.
Tol õhtul k 15.30, kui algasid ettevalmistused,
põlvitasin DJ puldis.
Nutsin seal ja palusin, et Jeesus mulle armu annaks.
Et Ta tuleks mu ellu ja andestaks kõik mu patud.
Täpselt ma neid sõnu enam ei mäleta, sest see kõik juhtus spontaanselt.
Ma ei mõelnud ka,
et ma sellest kunagi kellelegi rääkida võiksin.
See olukord oli väga võimas.
Sealt üles tõustes oli mul väga kerge olemine.
Kogesin, et Jeesus andis mulle armu ja ma sain oma patud andeks.
Ma justkui hõljusin üle restorani saali.
Mulle jäi meelde,
kuidas õhtu lõppedes viimased kliendid vandusid kõvasti.
Või nad rääkisid midagi üksteisele.
Muidu ma poleks sellest välja teinud,
aga kui nüüd keegi vandus, siis see riivas mu kõrva.
Hämmastusin ise ka, miks see nüüd niimoodi puudutab?
Siis sain aru, et Jumala Vaim hakkas mu sees oma tööd tegema.
See, mis enne oli minu jaoks normaalne,
see polnudki enam normaalne.
Mu elu muutus peale seda hämmastavalt.
Koguduses ei öelnud mulle keegi,
et nüüd pead sellest ja tollest loobuma,
vaid Jumala Vaim ise juhtis asju nii, et ma müüsin oma osaluse restoranis.
Lõpetasin ka need noortediskod, mida olin aastaid teinud.
Müüsin maha ka oma plaadikogu, mis oli olnud mulle jumalaks.
Aga peale seda enam polnud.
Enne seda ei osanud ettegi kujutada, et võiksin neist plaatidest loobuda.
Sellega sain ju kiidelda, et mul on Soome suurim plaadikogu.
Tagantjärgi võin öelda, et mul oli see,
aga selle tähtsus kadus.
Sellel ei olnud enam tähtsust.
Mu elu muutus täielikult, kuid tasapisi.
Kõik ei juhtunud üle öö.
Asjad, mis olid enne tähtsad, ei olnud enam tähtsad.
Jumal hakkas avama mulle asju,
mida ma varem poleks üldse puutunudki.
Rääkisid enne, kuidas su tüdruksõber uksi paugutades ära läks.
Kui kõik need asjad juhtuma hakkasid,
siis kas su tüdruksõber vaatas seda eemalt pealt
või te ikka kohtusite?
Jaa, me ikka kohtusime.
Meil oli temaga pikk periood, mis kestis pea 7 aastat.
Vahel olime koos, vahel lahus,
aga Jumal koolitas sel ajal meid mõlemaid.
Me tahtsime oodata Jumala aega. Õppisime olema kannatlikud.
Ühtlasi õppisime ka, kuidas tegutseda koos.
Juhtus ime - me abiellusime!
Siis aga kerkis esile esimene meditsiiniline probleem.
Sest kui abiellutakse, on ju loomulik, et oodatakse lapsi.
Teil aga oli sellega probleeme.
Tänapäeval on see üsnagi tavaline nähtus,
aga abielludes soovisime muidugi last.
See oli meie jaoks tähtis. Me tahtsime, et meil oleksid lapsed.
Mu naisel oli sel ajal kaugele arenenud endometrioos.
Arst ütles, et paistab nii, et me ei saagi lapsi.
Naine tuli arsti juurest koju ja avas Piibli just Hanna loo kohalt.
Jumal tegi selles osas ime ja meile sündis üks laps.
Seejärel aga teine, siis kolmas, siis neljas ja isegi viies.
Ja lõpuks ka kuues laps.
Ta nimi on Lumina ja ta on isa silmatera.
Ta on alles 3-aastane.
Nad sündisid siis 2-aastaste vahedega?
Jah. Natuke see vaheaeg vaheldus, aga jah, üldiselt paari aastase vahega.
See näitas seda, et Jumal suudab. - Just.
See oli meile suur palvevastus ja ime, et meil on nüüd 6 toredat last.
Seoses sellega otsisid sa tööd ehituse alal.
Jah. Hakkasin mõtlema, mis minust edasi saab?
Kogu eelnenud elu jooksul olin tegutsenud meelelahutuse vallas.
Siis aga läksin ehituse alale.
Olin üliõpilane
ja pääsesin paari aasta jooksul põhiõpingutele.
Ma ei õppinud koos täiskasvanutega, vaid koos 16-aastaste noortega.
Osadest neist said mulle sõbrad.
Viimastel aastatel oled teinud seda tööd kõrvaltööna.
Nüüd on su põhitöö meedia ja muusika.
Neid sa teed koos oma naisega.
Jah. Ma näen, et mu elu ongi mitmetahuline.
Mul on mitu asja, millega tegelen ja neid tahan teha täiel rinnal.
Olgu siis ehitus või mis iganes. Teeme ka telesaateid.
Koos naisega teeme ka muusikat. Naine on helilooja ja teeb sõnad.
Ka see on Jumala ime, kuidas me lood sünnivad.
Ta käib kuskil väljas või saunas või kus iganes
ja siis hakkavad ta meeltesse tulema meloodia ja sõnad.
Nendest teeme kokku pala. Mina teen neist kokku valmislaulu.
See jääb minu ülesandeks.
Nii teeme siis teletööd, muusikat ja loomulikult tegeleme oma perega.
Meil on ju 6 last!
Nagu paljud teavad, on meil veel ka vanglatöö.
Nüüd küsin järgmist:
kuna sa teed ka teletööd, siis kuidas sa selleks idee said?
Ja lisaks, kuidas sattusid sellistesse kohtadesse,
mis rahva silmis pole just heas valguses -
vanglad ja muud paigad, kus vajatakse kõike abi?
Kunagi imestasin, kuidas Jumal tegi mu südames ime,
et hakkasin huvituma asjadest, mis mulle üldsegi ei kuulu.
Ma pole ju tavaline vanglatöö tegija tüüp.
Mul pole ka vangla tausta,
et ma sellepärast tahaksin vanglatööd teha.
Mul pole vanglaga mingitki kokkupuudet.
Kui ma aga usklikuks sain,
siis ma palvetasin palju puudust kannatavate inimeste,
alkohoolikute ja narkomaanide eest.
Edasi läksin juba ise nende juurde.
Rääkisin nendega ja isegi majutasin kedagi oma kodus.
Tol ajal elasin veel üksi.
Mu kodus elas umbes 4 kuud üks alkohoolik.
See asi läks täitsa lörri.
Ma tunnistan seda - see läks lörri.
Samal ajal ma ka õppisin.
See oli minu jaoks omamoodi kõrgkool.
Nägin, milline see elu võib olla kõige hullemas vormis.
Nagu vägivald, igasugune segadus jne.
Ma tulin koju ja mu kodus oli hulk samasuguseid inimesi.
Tuli välja, et mu sõber oli oma sõbrad kaasa toonud.
Ütlesin oma sõbrale Manule: "Manu, räägi neile Jeesusest!"
Praeguseks on see mees, kes minu juures elas, juba surnud.
Kuid ta õpetas mulle midagi.
Ta müüs tänaval mu asju
ja selle kaudu õppisin olema ka range.
Kogesin ta suhtes armastust, aga mul polnud rangust või tugevust.
Lasin asjadel lihtsalt minna.
See oli minu jaoks omamoodi kõrgkool
nägemaks elu koos selliste inimestega.
Nüüdseks olen 16 aastat käinud peamiselt Kylmäkoski vanglas,
aga ka teistes vanglates.
Vaatasime neid tunnistusi,
kus vang sai usklikuks ja kuidas ta elu muutus.
See oli nii hämmastav, kuidas see muutus.
Nüüd aga tahaksin lugeda ühe kirjakoha.
Kirjutasin selle üles,
kuna minu arvates on see nii hea kirjakoht.
1893. aastal oli Viiburis
rahvusvaheline vangide eest hoolitsemise konverents.
Seal kõneles Matilda Trede - üks Soome vanglatöö pioneer.
Ta rääkis seal konverentsil järgmist:
"On vaid üks abinõu, mis võib vangi uuendada.
Isegi kõige parandamatut vangi.
See on Jumala vägi.
Seadused ei saa muuta vangi sisemust ega südant,
aga Jumal saab."
Minu jaoks on see tähtis asi, et ma näen,
kuidas Jumal saab teha võimatust võimaliku.
Kui paljud ütlevad mitmete lootusetute juhtumite korral:
"Siit ei tule midagi!"
Oli üks Jani Sulkunen, kellest tegin kord saate.
See mees oli vangla psühhiaatriahaiglas.
Ta oli täitsa segane.
Psühhiaater ütles, et ta ei saa teda aidata.
Ta olevat täiesti lootusetu juhtum.
Ta sai vangla psühhiaatriahaiglast väljasaamise järel usklikuks.
Kui ma temaga vestlesin,
ei suutnud ma isegi ette kujutada, et ta oli kunagi vanglas olnud.
Ta on abielus, tal on mitu last ja ta on täie mõistuse juures.
Aga oli ka üks lootusetu juhtum ja ta üritas enesetappu teha.
Jyväskyläs olles hüppas ta ühelt sillalt alla,
aga jäi ellu.
Seegi oli Jumala ime.
Tema on nüüd Jumala tunnistaja.
Sa näed nendes saadetes erinevaid lugusid,
mis ületavad kogu inimmõistuse.
Kas neist saadetest ka midagi meenub?
Üks puudutav lugu oli Antti Sainioga, kes oli üle 90-aastane mees.
Ta püüdis ennast dünamiidiga õhku lasta,
aga ta jäi ellu.
Ta oli surnukuuris, kus arvati, et ta on surnud.
Aga ta hakkas liigutama, tõusis üles ja hakkas uurima, mis toimub?
Ta sa usklikuks ja tegi aastaid vanglatööd.
Ta mõjutas oma tööga Late Johanssoni,
kui ta oli üle 80-aastane.
Nüüd on ta juba üle 90-aastane.
Ta käis vanglates ja tunnistas seal.
Ta kõneles vanglas isegi oma 80. sünnipäeval.
Kui neid juhtumeid vaadata ja kuulata,
võime ainult imestada, kui suur Jumal meil on.
Aga miks ikkagi ei taha inimesed Temast kinni haarata?
Mis sa arvad?
Kunagi DJ-na töötades poleks ma osanud ettegi kujutada,
et midagi sellist tegema hakkan.
See on nii imeline,
et Jumal on muutnud mu suhtumisi, südant ja huve.
Ta andis mulle pere ja toreda naise. Ta andis mulle kõik.
Ka täna hommikul kiitsin ja tänasin Jumalat selle eest,
et ta minusugusest kurjast inimesest kinni haaras ja kurjusest välja tõstis.
Väliselt olin "puhas patune",
aga Jumal näitas, et ma vajan Jeesust.
Tema pani kogu mu elule uue aluse ja pakub kaitset.
Sa oled üpris innovatiivne ja loonud mitmeid uusi asju.
On sul ka mingeid unistusi, mida veel Jumalalt ja elult ootad?
Meil on 6 last.
Osa neist on musikaalsed. Isegi musikaalsemad, kui ma ise.
Oleks tore koos lastega evangeeliumi edasi viia.
Koos naisega oleme seda palju teinud.
Oleks tore, kui ka lapsed sellega kaasas oleksid.
Nad võiksid kodus mängida ja laulda uusi vaimulikke laule.
Me vajame lapsi ja noori just heade näidetena,
et südamest tuuakse muusikaga esile seda rõõmu, mis usklikel on.
Just.
Kui lapsed on jäetud saatuse hooleks,
siis tänapäeva lastele ja õpilastele antavad väärtushinnangud on sellised,
et me tegelikult ei tea, kuhu need viivad.
Teiseks soovime me naisega
julgustada usklikke abielupaare tegutsema koos.
Tegemaks seda tööd koos ja viimaks evangeeliumi edasi.
Üks paar tahab koos meiega seda tööd teha.
Siin on põhjust rõõmustada, et saame seda koos teha
ja ma pole üksi selles loos.
Abielu on institutsioonina kritiseeritud.
Lisaks on tulnud veel uued väärtushinnangud.
Usun, et Jumal kasutab praegusel ajal just abielupaare ja peresid.
Teil on kindlasti palju tööd. - On küll.
Aga nüüd on aeg öelda vaatajatele, mida Jumal sulle öelda annab.
Mõtlesin sellele, et meid võib vaadata mõni religioosne inimene.
Keegi, kes peab vaimulikke asju headeks asjadeks
ja kes usub ka Jumalasse.
Kuid ma tahaks ka öelda, kui tähtis on kogeda uuestisündi.
Et Jeesus tuleks Püha Vaimu kaudu elama su südamesse.
Kui sa oled selline religioosne inimene,
siis võid palvetada.
Kui Püha Vaim näitab, et sa oled patune,
siis sa võid palvetada, et Jeesus andestaks su patud.
Et Ta annaks sulle armu, tuleks su ellu
ja saaks su elu Issandaks.
Mitte, et Ta oleks vaid üks osa sinust, vaid et Ta oleks sinu Ülemus.
Sa võid palvetada: "Jeesus, andesta mulle mu patud.
Saa mu elu Issandaks.
Kingi mulle uus elu ja juhi mind edasi. Jeesuse nimel, aamen."
Aitäh Harri nende sõnade eest vaatajatele!
Aitäh ka selle eest,
mida praegusel ajal koos oma naisega teed
ja hiljem ka koos oma perega.
Sa tood esile Jumala imesid, kui käid vanglates
ja kohtad seal lühikese aja jooksul inimesi, kellele sa räägid Jeesusest.
Seetõttu pead olema kiire poiss.
Vaid Jumal saab anda sulle võime rääkida lühidalt, kes on Jeesus.
Kõike seda oled sa teinud ja teed edaspidigi,
mistõttu rõõmutsen sellest,
et oled koos perega andnud oma elu Jeesusele.
Aitäh ja Jumal õnnistagu teid! - Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1770 (hind 10 euri).
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa