Tervetuloa Isännän pöydässä -ohjelmaan. Olen Martti Ojares -
ja vieraanani on Petri Mielonen. Tervetuloa. - Kiitos Martti.
Sinä olet Päijät-Hämeen poikia, jos näin voi sanoa.
Oletko ollut kaikki nämä vuodet sillä alueella -
vai oletko ollut muualla päin Suomea?
Olen käytännössä ollut Päijät-Hämeessä koko elämäni.
Me ollaan asuttu perheemme kanssa Kuivannolla, -
joka Nastolan suunnassa ja kuuluu kuitenkin Orimattilaan.
Jo kaksi vuotiaana muutimme uuteen omakotitaloon Lahden Mukkulaan.
Lahdessa asuinkin vuoteen 2007 saakka, -
josta muutin Vääksyyn perheeni kanssa.
Sinulla on vahva, voisiko sanoa sukuhistoria lestadiolaisalueella.
Minkälaiseen perheeseen synnyit?
Synnyin Esikoislestadiolaisperheeseen.
Meitä oli neljä veljestä, joista minä olin nuorin.
Siellä sai hyvin turvallisen ja hyvän lapsuuden.
Isäni on jo nukkunut pois mutta äitini on vielä elossa.
Olen hyvin kiitollinen vanhemmilleni ja perheelleni -
siitä perinnöstä, jonka olen saanut lapsuudessa.
Miten elämäsi lähti, kun tuli työelämävaihe? Mihin se ohjautui?
Armeijan jälkeen... Veljeni oli nuohoojana toiminut jo vuosia, -
ja hän perusti oman nuohousyrityksen, sai Vääksystä nuohouspiirin.
Vuonna -96 hän palkkasi minut oppisopimukseen.
Asuin vielä Lahdessa silloin mutta kävin Vääksyssä töissä.
Joo. Tämä on varmasti sellainen, -
joka usein menee perhepiirissä, -
isältä pojalle ja veljeltä nuoremmalle veljelle.
Meidän suvussa ei ole muita nuohoojia ollut -
mutta veljeni teki sitä työtä.
Kun muuta työtä ei ollut silloin heti tarjolla armeijan jälkeen, -
niin otin sitten tämän työn vastaan.
Se oli aika pitkä rupeama, 17 vuotta. Siinä oli eri vaiheita varmaankin.
Siitä oli eri vaiheita mutta yhteensä 17 vuotta toimin nuohoojana.
12 vuotta olin veljeni palveluksessa ja 5 vuotta yrittäjänä.
Yhden vuoden välissä olin huonekalumyyjänä.
Kuitenkin yhteensä 17 vuotta nuohoojana.
Minkälaisia, voisiko sanoa raitoja, kuten matossa on raitoja, -
niin minkälaisia raitoja tähän 17 vuoteen kuului yksityiselämässäsi?
Haluatko niistä poimia jotain?
Kyllähän monenlaisia asioita ihmiselämään mahtuu.
Ehkä sieltä nuoruudesta poimisin asiat.
Sanoisin, että minulla oli hyvin voimakas lapsenusko -
tiettyyn ikään saakka. Ehkä 14-15-vuotiaaksi.
Rippikoulusta en muista, että siellä olisi Jumalan kutsua ollut.
Muistan, että jossain vaiheessa elämä vei sillä lailla mennessään, -
että koin monia epäonnistumisia uskonalueella.
Tein valintoja ja asioita, jotka ei mielestäni ollut -
Jumalan mielen mukaisia.
Se johti siihen, että se lapsenusko ikään kuin kaikkosi minusta pois.
Etäännyin vahvasti Jumalasta.
Sieltä lähdin sitten liikkeelle.
Jos ajattelet ja katsot vanhempiisi, jotka olivat vahvasti uskossa, -
ja kun etäännyit, niin ainakin järjellä ymmärsit, että siinä oli suuri ero.
Miten se vaikutti sinuun?
Minun täytyy sanoa, että jostakin syystä -
-en tiedä, kuinka yleistä se on esikoislestadiolaisuudessa-
olin oppinut sellaiseen ulkokullattuun elämään.
Ajattelin, että jos muut ihmiset ympärillä on tyytyväisiä -
ja ei tiedä mitä teen, niin kaikki on hyvin.
Jossain määrin kävin seurakokouksissa ja muissa.
Jakaus oli oikeassa kohdassa ja vaatteet oli oikean näköisiä -
mutta kuitenkin mielessä oli maailmanriennot kokoushetkinä.
En ymmärtänyt sitä, että elävä Jumala näkee minut kokoajan.
Häntä en voi paeta vaikka muut ympärillä olevat olisikin tyytyväisiä.
Sinulla oli varmastikin hetkiä, joissa ajattelit, -
että mikä elämäni oikein on, ja mihin tulisi kurottautua.
Kyllä. Itseasiassa elämän monet haasteet vei loppujen lopuksi siihen, -
että eräänä jouluyönä olin tullut tilanteeseen, -
jossa oli kerrostaloasuntoni parvekkeella 6. kerroksessa.
Etsin koko jouluyön voimaa, että hyppäisin sieltä alas -
ja päättäisin päiväni.
Tämmöinen syvä masennus tuli.
Kiitos Jumalalle, että Hän piti minusta kiinni -
enkä saanut voimaa päättää päiviäni.
Hoidin työni ja asiani hyvin mutta olin sisimmässäni vailla valoa -
ja masentunut jopa vuosia.
Jumala kuitenkin johdatti sinua niin, että sait nykyisen perheeseesi, -
ihmisen, joka on synnyttänyt sinulle kaksi lasta -
vai kolmeko niitä oli? - Kolme.
Perhe voi hyvin ja kaikki on tällä hetkellä hyvin.
Se, mitä sielunvihollinen yritti tehdä, niin kiitos Herralle, -
Jumala näytti, että Hän on Jumala. Ja Hänellä oli suunnitelma sinulle.
Hänellä oli suunnitelma minun ja meidän molempien elämään.
Molemmat ollaan esikoislestadiolaisuudesta lähtöisin -
vaimoni kanssa.
Kun tapasimme toisemme, olimme jossain määrin uskonnollisia -
mutta elävää yhteyttä elävään Jumalaan Jeesuksen kautta ei ollut.
Jumala lähti meitä yhdessä vetämään puoleensa, -
joskin itse ensin sain kokea pelastuksen riemun.
Kerro tästä, sillä minun ohjelmissani ei ole ollut tällaista tapausta, -
jossa vieras on, vaimon kanssa molemmat, -
ollut vahvasti lestadiolaistaustaisia.
On tullut esiin se, että hetkinen, puuttuuko tästä uskosta jotain.
Kerropa vähän. Se ei ole yksinkertaista.
Joo. Itseasiassa, ehkä suurin sysäys oli siinä, -
että lähdin jossakin vaiheessa rukoilemaan, -
"Jumala, jos sinä olet olemassa, -
niin tee minusta sellainen kuin Sinä haluat.
Ei väliä millaiseksi, kunhan tiedän, että olen matkalla taivaaseen -
ja pelastukseen." Tämä oli rukoukseni.
Täytyy sanoa, että pelkäsin sitä, millainen minusta tulee.
Pelkäsin, että minusta tulee vakavamielinen mies, -
joka istuu jonkun rukoushuoneen penkissä ja on synkkä ja ilmeetön.
Silti sanoin "Tee Herra vaikka sellainen, kunhan tiedän, -
että olen matkalla taivaskotiin Jeesuksen tykö.".
Aika vahva rukouspyyntö ja tavallaan kuvastaa sitä, että olit tosissasi.
Kyllä. Olin tosissani ja sitten minulle tuli semmoinen tilanne, -
että minulla oli pitkään kestäneet selkä- ja niskakivut.
Näissä tilanteissa olin käynyt vaihtoehtohoidossa jo aikaisemmin.
Sitten veljeni sanoi minulle "Älä mene sinne vaihtoehtohoitoon".
Minä ihmettelin, miksi en menisi.
Hän sanoi, ettei hän osaa sitä selittää mutta soita tälle henkilölle, -
ja antoi puhelinnumeron.
"Ehkä hän osaa selittää, mutta älä mene niihin hoitoihin".
Niin otin puhelimen ja soitin rohkeasti tälle henkilölle.
Siellä vanhempi mieshenkilö vastasi puhelimeen ja -
jostakin syystä hänestä huokui joku luottamus ja rauha.
Hänelle sitten purin koko elämäni murheet.
Sen jälkeen hän rukoili puolestani ja yhtäkkiä, kun puhelu oli loppu, -
huomasin, että kaikki kipuni oli poissa.
Hyppäsin siitä keittiön äärestä pystyyn ja huusin vaimolleni, -
joka katsoi tv:tä olohuoneessa, -
"Ihme tapahtui! Mies puhelimessa rukoili puolestani ja nyt olen terve."
Vaimoni ihmetteli ja sanoi, että taisin tulla hulluksi.
Hän ei oikein sulattanut sitä asiaa.
Joka tapauksessa silloin ymmärsin, että Jumala on todellinen, -
ja miljardien ihmisten joukosta -
Hän on kiinnostunut juuri minusta yksilönä ja minun terveydestäni.
Tämä oli varmasti yksi askelma siihen, mitä tuleman piti.
Sittenhän sinä tavallaan tulit siihen,-
jossa uudestisynnyit ja menit kasteelle.
Käytkö tätä asiaa läpi, koska siitäkin oli seuraamuksia.
Se ei ollut ihan tavanomaista lestadiolaispojalle.
Kyllä se hengellinen etsintä siinä ja se todellisuus, -
jonka koin, kun puolestani rukoiltiin.
Minunkin syntini on anteeksi annettu Jeesuksen nimessä -
ja Hänen kalliissa maahan vuotaneessa sovintoveressään.
Se ihmeellinen rauha, joka siitä tuli sisimpään.
Täytyy sanoa, että se oli sellainen pohja, -
ja on tänäkin päivänä sama pohja, -
että Jeesuksen veren kautta meillä on uusi elämä.
Tämä sai aikaan sen, että tosiaan kiinnostuin uskonasioista enemmän.
Sitten ohjauduin, kun 2007 rakensimme talon Vääksyyn, -
niin siellä ajauduin luterilaiseen miestenpiiriin, -
jossa oli mukana myös helluntalaisia ja vapaaseurakunnan väkeä.
Siellä toimi vahvasti armolahjat, joista Raamattu puhuu, -
1. Kor.12:14.
Ja elävän Jumalan ihmeellinen läsnäolo.
Eli näit, ettei se ole kiinni siitä, onko joidenkin rajojen sisäpuolella, -
oppirakennelmissa, vaan kysymys on paljon syvemmästä asiasta.
Jumala sanoi, minä koen näin, -
että Jumalan Henki sanoin minulle heti kun sain syntini anteeksi, -
ja kerron siitä, niin yhtäkkiä totesin sellaisen asian, -
uskon sen olleen Jumalan puhetta sisimpääni, -
että me emme ole siskoja ja veljiä muiden uskovien kautta, -
sen tähden, että ajattelisimme opillisesti samalla tavalla.
Vaan sen tähden, että Kristuksen veren kautta meistä on tullut -
Jumalan lapsia ja Hänen perillisiään, eli sisaria ja veljiä Kristuksessa.
Olemme siis Hänen lapsiaan ja se tekee meistä -
Hänen perheväkeä.
Silloin ymmärsin, että kysymys ei olekaan oppirakennelmista -
eikä seurakuntarakennelmista, kun Jumala vie morsiamensa kotiin, -
vaan siitä, että onko Kristuksen veri pessyt minut puhtaaksi.
Morsiusseurakunnassa ei luetella kuka on mitäkin. - Juuri näin.
Tämä oli sinulle tietysti hyvin voimallinen -
ja on vaikuttanut elämääsi sen jälkeen ja tänä päivänä. - Kyllä.
Nyt kun olet Vääksyn helluntaiseurakunnan pastori -
ollut 4 vuotta vai? - Kyllä.
Voi sanoa, että -samaista vähän itseänikin-
että sinulla ei ole ollut voimakkaita sitoumuksia johonkin, -
kun päätit irrottautua lestadiolaisuudesta -
uuteen Kristus malliin.
Se on ollut varmasti se, joka on vienyt sinua uuteen -
Jumalan sanan ja Pyhän hengen kautta. - Kyllä.
Tämä on hirveän tärkeä asia.
Me helposti uskovinakin lähdemme pyörimään jossakin oravanpyörässä.
Toteutamme jotakin sellaista, mitä meille on opetettu -
ja mihin me ollaan totuttu vuosia tai vuosikymmeniä.
Herra tahtoo, että me kuulisimme Hänen äänensä.
Jeesus itse sanoo, että Hänen lampaansa kuulevat hänen äänensä.
Hän tahtoo aina antaa jotakin tuoretta, virvoittavaa, -
hyvältä maistuvaa vettä meille.
Eli Pyhän henkensä kautta haluaa luoda meissä uutta -
ja johtaa meitä uuteen.
Hän tahtoo todella, että hänen ihmeensä voisi toteutua tässä ajassa.
Se on juuri sitä, että ihmiset, uskomaton ihminen voisi kokea -
syntien anteeksi saamisen Kristuksen työn kautta.
Sinä olet pastorina vuosina mitattuna aika nuori.
Pyhä henki ei laske vuosia -
vaan antaa niin paljon kuin vastaanottaja on halukas ottamaan.
Näin on. - Lyhyenä aikana sinä olet päässyt näkemään hyvin paljon -
Jumalan ihmeitä, tekoja, kuka Hän on.
Voisit nyt kertoa niistä vähän, -
koska koen, että niistä meidän pitää kertoa, mitä Jumala tekee.
Joo. Minähän heti, kun koin voimakkaan Pyhän hengen täyteyden,
aloin raamatullisesti puhumaan uusin kielin, -
niin kuin helluntaina opetuslapset. Tämä sama on totta tänäkin päivänä.
Jumala haluaa meidät kaikki kokemaan sitä ihmettä, -
että Hän antaa voiman meihin, että meistä tulisi Hänen todistajia.
Siellä nuohousretkillä halusin todistaa Kristuksesta ja -
kertoa siitä uskosta, jonka Jeesus minulle on lahjoittanut.
Sieltä on mielenkiintoisia tilanteita.
Kerron tapauksen, kun minulla oli hyvin kiire.
Olin urakkamies, halusin äkkiä tehdä työt ja äkkiä mennä kotiin.
Eräänä päivänä menin yhteen kohteeseen, -
jossa oli pihapiirissä autokorjaamo.
Tein siellä nuohoustyöni ja menin sinne autokorjaamoon -
ja kirjoitin laskun niistä töistä, joita olin tehnyt.
Mies siellä kysyi olisiko minulla hetki aikaan.
Ihmeekseni, kaiken kiireen keskellä, koin, että nyt pitää olla hetki aikaa.
Hän lähti minun edelläni sieltä korjaamolta -
ja minä kuljin hänen perässään pellon taakse, -
jossa oli valtavan iso hallirakennus.
Se ei ollut navatta vaan halli metsän keskellä.
Hän avasi ovet sinne ja se oli täynnä vanhoja autoja.
Aivan fantastisia, upeita, hienoja autoja.
Kävelimme sinne halliin sisälle.
Jostain syystä hän ei puhunut niistä autoista -
vaan hän alkoi purkamaan minulle elämänsä ongelmia.
Kuinka hänellä oli avioliitto menossa karille -
ja hän sanoi, että joutuu ehkä lähtemään täältäkin.
Vaimo lähtee ja kaikki menee uusiksi. Hän avautui minulle, nuohoojalle.
En ollut aiemmin hänen kanssaan keskustellut.
Siinä kulkiessamme aloin kertomaan omasta elämästäni, -
taisteluista, joita olin käynyt ja siitä, kuinka itsekin olin ollut -
tilanteessa, jossa yritin tai etsin voimaa riistää hengen itseltäni.
Sitten kerroin, mitä Jeesus voi tehdä.
Hän kuunteli ja huomasin, että Herran henki oli vahvasti läsnä siinä -
ja uskalsin kysyä puheeni jälkeen, -
"Haluaisitko sinäkin vastaanottaa tämän Jeesuksen Kristuksen -
elämäsi Herraksi?"
Keskellä sitä autohallia hän lyyhistyi siihen polvilleen lattialle -
ja sanoi "Minä tahdon".
Minä johdatin hänet siinä syntisenrukoukseen.
Hän rukoili perässäni, tunnusti syntinsä, -
myönsi uskonsa Kristukseen -
ja pyysi Herraa antamaan hänelle uuden elämän.
Hänen kyyneleistään kastui se betonilattia.
Sitten tapahtui ihme.
Me nousimme ylös siitä betonilattialta -
ja hän osoitti suoraan ylöspäin hallin kattoon, -
jossa oli koukku katossa.
Hän avasi ensimmäisen vanhan auton konepellin meidän vierestämme -
ja veti valmiin hirttosilmukan sieltä konepellin alta, ja sanoi: -
"Jos et sinä olisi tänään tullut tähän hetkeen, -
minä roikkuisin juuri nyt tuossa silmukassa".
Rakas ystävä, joka tänäänkin kuuntelet tätä, -
haluan sanoa sinulle, että Jumala tietää, missä kuljet, kuka sinä olet, -
mikä on sinun tilanteesi. Hän tietää ajat ja määrähetket, -
ja on valmis pelastamaan.
Voisin kuvitella myöskin niin, että Jumala pidätteli, -
ettei hän sitä toteuttanut, koska Hän tiesi, että olet tulossa nuohoamaan ja -
tapaat hänet ja olet valmis keskustelemaan näistä asioista.
Jos siellä olisi ollut joku toinen, tämä ei olisi toteutunut.
Emme kaikkea tiedä, mitä Jumala tekee mutta se lopputulos, -
kuten sanoit, Jumalalla on tarkka sekunti suunnitelma.
Tämä on minusta juuri sitä, mistä meidän pitäisi kertoa; -
Mitä kaikkea Jumala haluaa tehdä.
Ongelmana on se, että me emme kuule Hyvän paimenen ääntä.
Juuri näin se on. Jos me kuulisimme Herran äänen, -
emme voisi koskaan eksyä.
Emmekä voisi olla edes suruisia, emmekä vailla päämäärää.
Me tietäisimme heti Hänen äänen kuullessamme, -
että kaikki järjestyy Jeesuksen seurassa.
Tavallaan, että "Älä mistään murehdi".
Jos se on Jumalan sanaa, niin kyllä se on voimassa.
Sinulla on varmaan erilaisia vastaavia todistuksia.
Käytkö vielä yhden läpi.
Voisin kertoa sellaisenkin tilanteen, jossa -
Olisi useampikin mielessä mutta kerron sellaisen tapauksen, -
jossa kuulin viime vuonna vanhasta naapuristani.
En ollut pariinkymmeneen vuoteen jutellut hänen kanssaan.
Hän oli sairaana ja kuulin, että hänellä on sellainen sairaus, -
että elinaikaa ei ole paljoa.
Kun kuulin sen viestin, niin ensimmäinen ajatukseni oli, -
että tämä ihminen menee kadotukseen, -
koska hän ei tunne Kristusta.
Että hänelle pitäisi kertoa Jeesuksen työstä Golgatalla.
Se asia unohtui mutta ykskaks seuraavana päivänä tulikin käynti -
Päijät-Hämeen keskussairaalaan muista syistä.
Erään hyvän ystäväni, Juuson kanssa -
menimme seurakunnalliselle käynnille, jossa meidän piti rukoilla -
yhden keskoslapsen puolesta.
Menimme sinne, olimme sen perheen kanssa -
ja rukoilimme lapsen puolesta.
Siinä Pyhä henki muistutti, että se mies on täällä, tässä sairaalassa.
Silloin kysyin perheeltä, että sopiiko, että me lähdetään.
Vielä oli pikkuisen aikaa ennen kun ovet suljetaan.
Heille sopi se ja -
me saimme hänen nimellään tiedon, missä huoneessa hän oli.
Menimme tähän huoneeseen ja pienen keskustelun jälkeen -
tämä mies tunnisti, että olen Petri.
Hän oli kuullut, että olen nykyään pastorina.
Kysyin häneltä, "Kuule, tiedätkö sinä mihin olet menossa, -
jos sinun elämäsi tähän loppuu?". Eikä hän tiennyt.
Tässä tilanteessa rukoilimme ystäväni Juuson kanssa hän puolestaan -
ja hän oli valmis rukoilemaan syntisenrukouksen.
Hän otti vastaan Jeesuksen Kristuksen Herrana.
Ei mennyt kuin muutama päivä, niin hän nukkui pois.
Tässä oli kanssa merkki siitä, että kuulee Herran äänen.
Kun kohtasimme hänen vaimonsa myöhemmin, niin hän kertoi, -
etteivät he olleet koskaan jutelleet näistä asioista.
Hän oli nähnyt, kun hänen miehensä lähti pois, -
niin valtava hymy ja ilo, ja sitten hän oli poissa.
Jeesus haki omansa kotiin. Pelasti sieltä viimeisistä hetkistä.
Tämän valtavan hyvän kertomukseen perään voit jatkaa, -
mitä Pyhä henki haluaa sanoa. Ole hyvä.
Hyvä katsoja, Jeesus elää tänäänkin.
Hän on voimallinen muuttamaan sinun alennustilasi ylennystilaksi.
Saat kokea, että Kristus on Herra.
Sinun ei tarvitse olla elämäsi herra. Voit antaa elämäsi parempiin käsiin.
Hänen käsiinsä, joka on luonut sinut, jolla on tarkoitus elämällesi, -
elämäntarkoitus.
Usko siis, että Jeesus tahtoo viedä sinut parempaan elämään.
Pois niistä kuvioista, joissa olet aikaisemme ollut.
Jeesus siunatkoon sinua ja tartu kiinni Jumalan lupauksiin.
Et tule pettymään.
Kiitos Petri Mielonen.
Aika oli liian lyhyt. Paljon olisi ollut vielä kerrottavaa -
mutta saimme ainakin hyvät maistiaiset.
Katsojat, ainakin vierailemalla teidän seurakunnassa, -
saavat kuulla sinun puhuvan siellä. Kiitos oikein paljon.
Olit varmasti hyvä nuohooja mutta on vielä hienompaa, -
että saat palvella elävää Jumalaa ja saattaa ihmisiä tilanteeseen,-
jossa he tietävät elämäntarkoituksen.
Kiitos tästä vierailusta ja siunausta TV7:n työhön. - Kiitos.
Olet juuri katsonut Isännän pöydässä ohjelman.
Mikäli ohjelmasarja on koskettanut sinua -
voit olla tukemassa ohjelmasarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon 0600-10177 -
tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle pankkitilille -
käyttäen viitenumeroa 8617.
Kiitos tuestasi.
Tekstitys: A. Eskola