ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu tänane külaline on Harri Hirvonen.
Tere tulemast Harri! - Tänan!
Sa tuled Joensuust, kus sa sündisid ja elanud suurema osa oma elust,
kuigi teinud palju tööreise ka Helsingisse.
Kuid räägime pisut su noorpõlvest, enne, kui tööeluga alustasid.
Ma sündisin Joensuus.
Mu vanemad lõid 1962. a. oma firma, nii et olen ettevõtjate pereliige.
Ise läksin ettevõtlusse 1960'ndate lõpus.
1970'ndate alguses hakkasin ise ettevõtjaks.
Meil oli perefirma, mis tegeles tarbekaupadega.
1970. aastal ma abiellusin.
Meile sündis 2 toredat poega.
Elu läks edasi.
Soome ettevõtlusmaailmas olid 1980'ndad metsikud kasvuaastad.
Mis valdkonnas tegutsesid?
Sisekujunduse.
Algul olime Joensuus ja hiljem Savonlinnas.
Te töötasite kuni Helsingini välja.
Jah. Peamiselt olime küll Joensuus.
Tegutsesime intensiivselt ka mööbli paigalduse vallas.
Hiljem hakkasime tegema paigaldustöid ka Helsingis.
Aga 1970'ndatel ja ka 1980'ndatel
käis me põhitegevus peamiselt Joensuus.
Mida need paigaldustööd tähendavad?
Paigaldasime põrandaid ja tegime maalritöid
ehk siis üldised sisetööd.
- Kas teil oli kristlik kodu? Ei olnud.
Meil ei räägitud peres usuasjadest.
Räägiti enamasti tööst ja ärielu raskustest.
1970'ndad ja 1980'ndad olid Soome ärimaailmas kasvuaastad.
Need olid võimsad aastad. Ka meie firma kasvas.
Meil oli mitukümmend töötajat.
1990'ndate alguses tuli aga järsk muutus,
kui tuli majanduskriis.
Paljud toetusid siis riigilaenudele ja muule sarnasele.
Kuidas su firmal läks?
1990. aastal ehitasime oma firmas lisahoonet
Aga me tahtsime varsti selle maha müüa,
kuna me tegelikult ei vajanud nii suurt pinda, mida ehitasime.
Ametimehed arvasid, et seda ei tasu veel müüma hakata,
kuna seda pidi olema kerge müüa.
Kuid 1990'ndatel saabunud majanduskriis
avaldas Joensuus eriti tugevat mõju.
Samal aastal ehitasime endale oma maja,
kuhu kolisime sisse novembris.
Peale seda hakkas kõik allamäge minema,
kuna mu naine jäi ka haigeks.
Kord saunas olles kukkus ta mulle sülle
ega suutnud üldse püsti seista.
Kõik läks allamäge ja järgmine aasta läksime pankrotti.
Ka meil oli valuutalaen peal, kuna ehitasime just lisahoonet.
Mäletan, kuidas valuutaga kauplejad
käisid 80-90'ndate vahetusel Saksamaaal.
Seal oli laenu protsent 5,
samas kui Soomes oli laenuintress juba 16-18%.
Nii loodeti Saksast saadud laenuga saada 3-4 aastaga kasu
ja arvati, et risk tasub end ära,
aga nii ei läinud ja see oli nagu välk selgest taevast.
See oli ülemaailmne teema.
Meiega läks nii,
et meie võlg kasvas ühe ööga miljoni margani.
Isegi Joensuu pangajuhid ei uskunud, et see kõik võib nii kiiresti toimuda.
Kui õigesti mäletan, siis riigi ja Soome Panga poolt öeldi,
et devalveerimist ei tule.
Aga ikkagi tuli
ja mitte ainult üks, vaid koguni kaks.
See oli väga hirmus.
Ettevõtjana jälgisid palju oma kolleege.
Mis neil aastatel juhtus?
Kõige hullemalt lõi see kriis meid 1991. aastal.
Olime siis Helsingi piirkonnas või kuskil Lõuna-Soomes.
1991. aastal toimus järsk müügi vähenemine.
Kõikide tegurite koosmõjul toimus palju halbu asju.
Sh mu naise haigestumine, kes oli 4 kuud haiglaravil.
Seal ei saadud jälile, mis tal viga on,
et ta ei suutnud üldse püsti seista.
Natuke aega mu süles olles hakkas ta juba oksele.
Siis saadeti ta kodusele ravile.
Lisaks naise haigustele pidime mõtlema ka firmale,
et kuidas sellega edasi minna?
Ja samas oli hirm selle eest, mis naisest edasi saab?
Just ajal, kui oleksid vajanud naist enda kõrvale toeks,
et pankrottidest tingitud survega toime tulla.
Õnneks oli meil perefirma, kus osalesid ka mu õde ja vend.
Neist oli väga suur abi - saime omavahel kõike arutada.
Aga meil oli häbi tööliste ees.
Nendega oli raske kohtuda, isegi, et ettevõte oli veel olemas.
Rääkisid, et toimus ka selliseid asju, mis kartsid päevavalgust.
Eks seal oli tõesti palju asju, mida ei taha meenutadagi,
kuigi viimasel ajal on need väga tugevalt meelde tulnud.
Firma pankrotti välja kuulutades saime alles teada,
et me selja taga oldi tehtud erinevaid asju,
et meid meelega pankrotti ajada.
Sain sellest alles pangas teada, kui mu käest küsiti,
kas oleme teadlikud kõigest, mis me selja taga on tehtud?
3. juulil läks me Joensuu haru pankrotti
ja 4.juulil läks pankrotti Savonlinna haru.
Kas pank kindlustas oma osa, mille ta pidi saama?
Pank oli kogu aeg meiega,
ehk siis meid ei trahvinud ega aetud uppi panga poolt,
vaid see kõik korraldati väljaspoolt.
Ehk me firmat taheti kukutada.
Asi püüti viia nii kaugele, et saada see poolmuidu kätte. - Just.
Laoväärtuseks märgiti 1/5 summast, mis tegelikult pankroti müügist saadi.
Keegi kasutas teie hädaolukorda oma hüvanguks ära.
Sel ajal, kui see kõik juhtus, sa polnud usklik. - Ei.
Aga sel ajal, kui need raskused tulema hakkasid,
hakkasin lugema Piiblit.
Meil käis kaks Jehoova tunnistajat, kellega koos lugesime Piiblit.
Kuna mu naise seis oli väga raske, läks ta suurte valude tõttu
me rannasaunas asuvasse väiksesse ruumi.
Kuid ma lugesin koos Jehoova tunnistajatega
Piibli mitu korda läbi.
Aja jooksul aga jõudsime Piibli kaudu selliste kirjakohtadeni,
mis lõid minus häirekellad lööma ja ma sain aru, et kõik ei ole õige.
Ja sinna see lugu jäi? - Just.
Aga mitte Piibli lugemine? - Mitte Piibli lugemine.
See on see, kust otsisin tuge,
lugedes iga päev ikka väga palju Piiblit.
See periood, kus lugesid Piiblit, kestis sul pea 10 aastat,
ilma, et oleksid otsustanud Jumala kasuks.
Käisime tol ajal palju ka kirikus.
1990'ndate alguses
ja just 1991. aastal pöördus mu naine Savonlinnas usku.
Sealne arst saatis ta
professor Risto Kotilainen'i vastuvõtule.
Läksime sinna 1991. a. novembri alguses.
Risto uuris Anitat ja ütles,
et ta paneb õhtupoolikuks operatsioonisaali valmis.
Tal oli erapraksis ja ta tahtis Anitat koheselt opereerida.
Olime sellega nõus.
Teda opereeriti ja peale seda hakkas ta tasapisi tervenema.
Selgus, et Anita haigus sai alguse hambaarsti veast.
See oli päris tõsine viga,
millele kohalikud arstid ei saanud jälile.
Või nad vähemalt ei öelnud midagi.
Tervisekeskuse arstilt tuli tüüpiline vastus
seoses sellega, et Anita suulagi oli must.
Kohe täiesti tume.
Tüüpiline vastus oli see, et paljude suulagi on tume.
Tegu aga oli vale diagnoosiga, mis kahjustas juba närvisüsteemi.
Jah, närvisüsteem oli kahjustunud.
Arst hoiatas, et selle järelmõju võib kesta 5-7 aastat.
Lisaks hoiatas ta ka tugevate peavalude eest,
mis võivad kesta kuni 3 aastat.
Õnneks kestsid need siiski vaid alla aasta.
1990'ndad oli raske aeg te elus.
Oli jah raske.
Kuna me firmasse olid panustanud mitmed inimesed,
oli ka palju võlgu, mida neile tagasi maksta.
Üle Soome aga eriti Lõuna-Soomes käisid jutud,
et olime selle raha oma taskusse pannud.
Kurb tõsiasi on see, et 1990'ndatel
tegid paljud ettevõtjad - su kolleegid, enesetapu.
Kui suur see hulk võis olla, kes 90'ndatel enesetapu sooritas?
Vaatasin internetist ja nägin, et neid oli 10 400 inimest,
kes 1990'ndatel vabasurma läksid.
Enese koha pealt mõtlen, et häbi oli nii suur,
et ei julenud poodigi minna.
Kuigi ega poes käiguks polnud raha ka.
Aga ma kartsin koguaeg,
sest olin Joensuus olnud pikka aega ettevõtja
ja kõik teadsid mind.
See on päris jube.
Nende asjade üle on meedias ja ühiskonnas palju arutletud,
kuid see on tõsine asi.
Kui mõelda 10 000'le inimesele, kellel igal ühel on pere ja sugulased,
siis see teeb kokku kümneid tuhandeid inimesi
või isegi pool miljonit,
keda need asjad on kurval moel puudutanud.
Kui mõelda sellele, et see häbi oli nii suur
ja see kõik sai seespidiselt endas alla surutud...
29.02.1992 saime laste nimele vormistada uue firma,
nii et saime oma tööga jätkata.
Kuna pankrotimenetlus oli veel pooleli,
saime lastega koos tööd jätkata.
Mäletan üht juhust, mis oli nii kohutav.
Mäletan nii selgelt, kuidas üks mees tuli me firmasse
ja ütles: "Ongi paras, et firma endiste omanikega nii juhtus!"
Ma ei suutnud selle peale muud, kui vaid nutta,
sest see tegi nii kõvasti haiget.
See suur võlakoorem, mis meil tookord oli, oli nii jube.
Selle pärast kannatas kogu me pere,
sest mina olin me endises firmas vastutav isik.
Nii ma ei osanudki muud, kui vaid nutta.
Ma pole kindel, kas see oli see sama inimene,
kes käis veelkord meie juurest läbi ja ütles sisuliselt sama:
"Paras neile eelmistele omanikele!"
Pöörasin ümber ja küsisin: "Kas tuleb ka tuttav ette?
Sest ma olen üks neist, kes on selle võla taga."
Samas olid sa langetanud otsuse maksta kõik võlad ära.
Ehk siis pääsesid nende hulka, kellele anti armu.
See oli 1990'ndate lõpus,
kui sõlmisime pankadega algselt aastased lepingud.
Pikendasime tagasimaksete aega,
sest ei suutnud lühema ajaga tagasi maksta.
Ainuüksi intressid olid juba nii kõrged, et maksime algul ainult intresse.
Kui aga kuulsime, et paljud vabastati võlgadest,
helistasime ka mitmele parlamendiliikmele,
aga sellest polnud kasu.
Selleks oleks pidanud muutma Põhiseadust,
et ka me võlad tühistada,
kuna olime leppinud kokku võlgade ennetähtaegses tagastamises
Aeg läheb ruttu,
mistõttu räägime nüüd sellest, kuidas Jeesusest sai sinu elu Issand.
Kuigi olid lugenud Piiblit ja teadsid sellest päris palju,
polnud sa seda otsust veel teinud.
Räägi, kuidas see sündis?
2010. a. jäi mu naine uuesti haigeks ja siis jäi ta ka haiguslehele.
Käisime kirikus ka enne seda,
aga siis hakkasime palju rohkem kirikus käima.
2011. a. saime teada praeguse haiguse diagnoosi.
2011. a. mais läksime Joensuu Nelipühi Kirikusse.
Sain seal tuttavaks pastor Kauko Vehniäineniga,
kes oli ka mu klient.
Seal samas muutus mu arusaam usklikest täielikult,
sest saime Kaukoga, vabalt ja mõnusalt
ka usuasjadest rääkida, isegi, et ta oli ka mu klient.
Sama aasta mais andsime oma elu Jeesusele
ja hakkasime Teda järgima.
Oma elu andmine Jeesusele muutis su elu ikka väga sügavalt.
Jaa, Piibel on muutunud mulle väga hingelähedaseks.
Kui elus on olnud palju probleeme, siis see on mõjutanud selliselt,
et Piibli lugemise on ära kadunud.
1990'ndatel kadus mul kirjaoskus
ja seoses naise haigestumisega tekkinud probleemidele
kadus mul ka lugemisoskus.
Ehk siis, mul on lugemisega probleeme,
aga me kuulame audiopiiblit.
Kuulame seda koos naisega
peale hommikupalvet ja õhtul enne magama minekut.
Ühtlasi on su palveist saanud südame vaiksed palved Jumala poole.
Rääkisid, kuidas Püha Vaim sind tugevalt juhib,
andes sulle tarkust, kui seda palud.
Oled näinud seda igapäevaselt.
- Jah.
Seda eriti veel ka seetõttu, et oleme kahekesi koos Jumalaga,
sest mu naine ei suuda juba mitu aastat eriti rääkida.
Nii pole me kodus ka palju rääkimist enam.
Kuid kui olen Jumala ees, siis soovin, et Jumal mulle ikka midagi räägiks.
Et kogeksin konkreetselt Jumala ligiolu,
kuniks seda ka kogen.
Paar aastat tagasi andis Jumal sulle erilise armastuse inimeste vastu,
kel on raskusi endale toidu ja muu hankimisega.
Ta andis sulle armastuse-teenimistöö. Räägi sellest.
Inimestel on erinevaid raskusi ja ma tahan aidata neid.
Meile tuli Joensuusse kogudusse tööle üks abielupaar.
Hakkasime selle mehega tegema koos supiköögi tööd.
Seoses selle tööga puutusime kokku paljude inimestega.
Nii saime neile edasi anda ka vaimulikku sõnumit.
On ülimalt oluline, et oleks hea muusika ja laulu,
sest see viib inimesed selleni, et nad kuulavad seda muusikat
ja see liigutab neid.
Kui kasutada kommertslikku sõnavara,
siis supiköögi töö on sisekaubanduse artikkel,
mille raames pakutakse süüa.
Rääkisid mulle, et teed ise suurema osa nendest toitudest,
aga samas oled ka oma raskesti haige naise hooldaja.
Sa teed neid töid sedasi,
et kui ühe saad ära pestud ja hooldatud,
hakkad valmistama suurel hulgal toitu.
See on ikka väga suur saavutus.
No omast jõust seda ei suudaksi,
aga on imeline, et saame loota Jumalale ja Tema abile.
Toetused Talle on ka kerge käia seda teed.
Jumal on selle seadnud nüüd nii,
et kui ma varasematel kuudel tegin kõike üksi -
kasvõi siis, kui pakkusime turuväljakul süüa
ja kui üheks korraks tuli teha 700-900 portsu.
Siis nüüd oleme seda tööd osaliselt kodus teinud,
et saan samas ka oma naise eest hoolitseda.
Kõik lihad saab juba eelmine õhtu ette valmistada
ja mina panen siis järgmine hommik supi keema.
Olen õnneks saanud ühe inimese appi endale,
kuna üksi on väga raske seda tööd teha.
Nii valmistab Tarja eelmisel õhtul lihad ette
ja hommikul paneme kõik keema.
Siis, kui toit on tulel, äratan oma naise,
pesen ta puhtaks ja annan talle süüa.
Aeg ajalt käin vaatamas, kuidas toit katlas valmib.
Algusaegadel oli sul linnaväljakul 2 inimest,
kes kinnitasid sulle su kutset.
Kui supiköögi juurde tekkis järjekord, tuli mu juurde üks isik.
Olen täiesti kindel, et tegu oli ingliga.
Ta tuli täitsa teiselt poolt veel lisa võtma
ja ütles mulle: "Pane supi sisse hästi palju viinereid-vorstikesi!"
Mu pilk peatus sellel,
et tal polnud seljas mitte ära trööbatud riided,
vaid otsekui kui poest riidepuult võetud.
Ta ütles mulle päris tõsiselt,
et paneksin supi sisse rohkem vorstikesi
ja kadus siis.
Siis aga ilmus uuesti ja ütles:
"Pange supi sisse hästi palju vorstikesi."
ja kadus jälle.
Mingil põhjusel istusid laua taga pingil 2 inimest,
kes olid umbes 80-aastased
ja vaatasid mulle otse silma.
See meesingel ja need 2 inglit koos temaga
ütlesid mulle: "Hoolitse selle eest, et seda toitu jätkuks!
Ja samuti hoolitse selle eest,
et nende jaoks, kes saavad usklikuks, leiduks keegi käima nende kõrval."
Ja siis nad kadusid?
- Ja siis nad kadusid ja ma pole neid peale seda näinud.
Ehk siis, sa oled teinud seda tööd 2 aastat.
700-900 portsu päevas on ikka väga suur hulk
ja teid on vaid kaks inimest seda valmistamas.
Lisaks sellele aga hooldad oma raskesti haiget naist.
Usun küll, et Jumal peab kogu aeg selle kõigega kaasas olema.
Nii on.
Tahan veel öelda seda, et meil on Jumal, kes kuuleb palveid,
aga Temal on oma aeg iga asja jaoks.
Nii võttis meie firma pankroti väljakuulutaminegi
pikka aega.
Imeline asi aga, mida oleme saanud kogeda, on see,
et me suur - üle miljoniline võlg,
sai eelmise aasta augustis täielikult ära makstud.
Ehk saan kord taevas olles vastuse, kuidas selleks üldse võimeline olin?
Olen selle peale nii palju mõelnud, kuidas üldse sellest kõigest välja tulin
aga see on nüüd makstud
ja ma saan keskenduda tänasele päevale.
Samuti olen teadlik,
et elus on palju muudki, kui vaid raske võlakoorem.
Nii et mul pole muud, kui vaid ülistada ja tänada Jumalat.
Aitäh selle väga liigutava saate eest.
Pean tõdema, et olen aastate jooksul intervjueerinud siin palju mehi.
Kuid sinu elu on küll olnud selline,
et ilma Jumalata poleks sa kohe kindlasti hakkama saanud.
Kohe kindlasti mitte.
Aitäh
ja andku Jumal sulle ka edaspidiseks jõudu ja tarkust igaks päevaks!
Ja ka su naisele, et ta võiks saada terveks!
Selle eest palvetan palju,
olles tänulik kõigi toredate inimeste eest,
kes on mu kõrval käinud.
Aitäh sulle! - Tänan.
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1770 (kõne hind 10 euri)
Või anneta pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa