ISANDA LAUAS
Tere tulemast saatesse!
Mina olen Martti Ojares
ja mu külaline on Petri Rantala.
Tere tulemast! - Tänan!
Sa tuled Turust. Kummalt poolt jõge?
Olen Turu lähedalt Lietost ehk siis teiselt poolt jõge.
Siin saates räägime sinuga paljudest tähtsatest asjadest.
Igaüks meist on sündinud siia ilma,
kuid sinu sünd ja elus olek pole üldse mitte iseenesestmõistetav.
Räägi sellest lähemalt.
Nii on.
See oli 1970. aastal,
mil tahtsin sündida 3 kuud enne tähtaega,
aga ma sündisin siiski õigel ajal.
Vanemate sõnul palvetati mu eest juba tollal väga palju.
Nii on see olnud suureks õnnistuseks juba sellest ajast peale.
Mu sündimine siia ilma oli raske ja ma sain veremürgituse.
Olin surmale nii lähedal,
et emalt küsiti, kas teha mulle hädaristimine?
Mulle tehti vereülekandeid ja ma tulin sellest kõigest välja,
kuid haiglast koju saades olin siiski väga halvas seisus.
Oleksin vabalt võinud ema piimast ära lämbuda.
Ema ei julgenud mind isegi toita, nii et isa toitis mind,
kuna ema kartis, et võin ära lämbuda.
Isa raputas mind vahel pea alaspidi pahkluudest,
et piima kurgust välja saada.
Aga Jumal hoolitses kõige eest ja siin ma nüüd olen!
Teisisõnu, sinu eest võideldi juba elu esimestel hetkedel.
Jah.
Kuid Jumal ilmutas oma headust ja sa oled nüüd siin saates.
Ühtlasi on su elus näha palju Jumala käejälgi.
Su emal polnud ka hea tervis ja temagagi juhtus mitmeid asju.
Nii oli.
Olin 6-aastane ja mäletan neid hooge, mis mu ema tabasid.
Ta ei suutnud nende hoogude tõttu rääkida
ja peale hooge palus ta ainult vett.
Siis tehti pilt ja leiti, et ta ajus on kasvaja.
See oli 1976. aastal, mil ajuoperatsioonid olid ohtlikud,
kuigi need on alati ohtlikud.
Nii lepitigi operatsioon kokku ja mindigi haiglasse seda tegema.
Oli esmaspäeva päev või juba õhtu,
kui üks Mikko, kes oli just enne usklikuks saanud,
koges, et peab just siis minema haiglasse
ja mu ema eest palvetama.
Ta tuli haiglasse ja Püha Vaim langes võimsalt ta üle.
Ta täitus Püha Vaimuga ja sai keeltes rääkimise anni.
Läksime autosse palvetama. Mäletan seda - olin siis 6-aastane.
Mikko palvetas: "Jeesuse nimel, hääbugu see kasvaja!
See kasvaja hääbub!"
Siis tehti veel ajust uus pilt,
kuna neljapäeval pidi olema operatsioon.
Ema aga saadeti too päev hoopis koju ja ei öeldud mitte midagi.
Siis ema uuris asja, et mis olukord on?
Isa uuris ka pikalt, mis juhtus?
Miks ei opereerita? Mida sealt leiti?
Pikka aega uuriti ja puuriti.
Enne operatsiooni leiti piltidelt, et seal pole midagi.
Täiesti tervenenud.
Polegi, mida opereerida. Täitsa tühi koht.
Miks arstid midagi ei rääkinud?
Arstiteaduslikult ei suudetud seletada, mis oli juhtunud.
Siia ma tahtsingi jõuda -
siis oleks pidanud arutlema selle üle, kas Jumal on olemas? - Just.
Selles maailmas seda tavaliselt ei aktsepteerita.
Just.
See oli suur ja tõeline Jumala ime.
Su 6-eluaastaks oli toimunud juba 2 imet.
Esiteks see, et sa üldse sündisid ja siis ema imeline tervenemine.
Peale seda said sa esimest korda usklikuks.
Olid siis 6-aastane?
6-aastaselt ei saanud ma sellest veel päris hästi aru.
Kuid olen 3'ndat põlve nelipühilane ja me kodus tehti pidevalt eestpalveid.
Käisime teenistustel, lugesime Piiblit, palvetasime.
Saime palju õpetust.
Nii olen tõeliselt õnnistatud selle läbi, et olen 3'ndat põlve usklik.
Minu vanavanemad on õnnistanud ja palvetanud.
Paljud palved ongi meid põlvkondade kaupa kandnud.
See on suur arm ja õnnistus.
9-aastaselt olin Turus ühel telgikoosolekul.
Ma polnud oma vanematele midagi rääkinud,
aga kui küsiti, kas keegi tahab oma elu Jeesusele anda,
siis tõstsin käe.
Läksin ette altarile ja otsustasin anda oma elu Jeesusele.
Siis tuli sul periood, kui tahtsid, et see kõik süveneks veelgi.
Jah.
15-aastaselt, murdeeas, valitakse edasine suund, kuhu minna.
Otsustasin järgida Jeesust, Tema eeskuju
ja saada ristitud.
Ma tahtsin olla usklik.
Sul oli ka selline periood, mis osutus usu kinnitusperioodiks.
Sa läksid Rootsi tööle. Keevitasid seal kõvasti.
Samal ajal juhtis Püha Vaim sind edasi.
Olin 19-aastane, kui läksin Rootsi tööle.
Töötasin nädalas 80-100 tundi.
Läksin sinna vabatahtlikult.
Enne sinna minekut oli mul kodu, kogudus ja oma sõpruskond.
Mind rebiti sellest kõigest lahti ja viidi täiesti tundmatusse.
Mind viidi hoopis teistsugusesse keskkonda.
Kord oli juhus, kui olin väsinud ja üksinda.
Mul oli paha olla ja ma palvetasin keevitusmaski sees:
"Isa, aita mind, sest mul on väga paha olla!"
Ei läinudki kaua, kui mu üle langes suur Püha Vaimu ligiolu ja armastus.
Tuli hea olemine ja rahu.
Mäletan, et ma ei võtnud maski eest, aga ma nutsin, pisarad voolasid.
Isa armastus puudutas mind nii tugevalt.
Ta aitas mind.
Ta kuulis mind - üht inimest seal paigas.
Neid kinnitavaid hetki oli sul nooruses ja täiskasvanueas palju.
Jah.
Kas abiellusid kohe peale Rootsist tulekut?
Peale Rootsist tulekut läksin sõjaväkke.
Rootsis olles hakkasin käima ühe tüdrukuga
ja me abiellusime 3 nädalat enne mu sõjaväest naasemist.
Sealt sai alguse me igapäevane argielu.
Rootsis olles mu usaldus ja usk Jumalasse aina süvenesid.
Lapseusk muutus usalduslikuks. See kõik süvenes.
Hiljem aga, kui tuli tavaelu ja argipäev,
muutus mu usuelu igavaks.
Uskusin küll kogu aeg ja käisin koguduses,
aga see oli nagu kõrbe-elu. Nii hall.
Mäletan, et oli aasta 1996. Me abiellusime 1991. aastal.
1996. a. tuli selline olukord, et tahtsin saada veel rohkem.
See oli teatud uuendusprotsessi algus.
Olen praegugi selles protsessis.
See protsess algas mõistmisega, et usuelu ei saa ju olla selline!
Apostlite tegude raamatus räägitakse midagi muud.
Seal toimub igasuguseid asju.
See on huvitav. See pole igav.
Niimoodi hakkas Püha Vaim minus uuendusi tegema.
Samuti tervenemisi.
Teie abielu jätkus ja tuli aeg lapsi saada.
- Aga alguses kaasnes sellega negatiivne üllatus. - Jah.
Tegelikult olin mina see, kellele "beebituhin" peale tuli.
Hanna töötas sel ajal kuskil haiglas intensiivravi osakonnas.
Tema nägi lapsi just kõige hullemates valudes.
Aga mul oli just see "beebituhin" peal. See oli umbes 1997. aastal.
Siis otsustasimegi lapsed saada,
aga see asi polnudki nii lihtne.
Oli olukord, et Hanna ei jäänud rasedaks.
Hanna käis uuringutel, käis haiglas. Teda uuriti.
Leiti, et ta mõlema munasarjaga on midagi tõsist lahti.
Talle anti mõista, et tal on võimatu rasestuda.
Mingi hormooniraviga võis ju proovida,
aga tal oli raske või peaaegu võimatu rasestuda.
Aga te teadsite, et on olemas keegi, kes saab aidata.
- Jah.
Ja te hakkasite palvetama. - Just.
Mida te palvetasite?
Kõigepealt hakkasime palvetama Hanna keha eest, et see terveneks.
Siis palusime kahte last 2-aastase vanusevahega.
Sugu polnud tähtis, kas poiss või tüdruk.
Isa teadnuks paremini, kes meile iseloomu poolest sobiks.
Aga just 2 last 2-aastase vanusevahega.
Seda me palusimegi.
Mäletan, kuidas Hanna õnnistas iga päev oma keha.
Nii nagu Piibliski Hanna oli pidevalt Jumala palge ees,
nii oli ka minu naine Hanna.
Palvetasime tõsiselt.
Läks 2 aastat, kui palvetasime ja uskusime.
Jumal andis meile armu ja valas üle oma armastusega.
Saime 7 prohveteeringut selle kohta, et me saame lapsi.
See oli mitmuses - me saame lapsi.
Isa andis armu, armastas ja julgustas meid.
Aeg läks ja Tema muudkui julgustas.
Tihti tahame kõike väga ruttu ja anname siis alla.
Teie aga jaksasite palvetada regulaarselt.
Mis edasi sai?
2000. aastal sündis meie esiklaps Julia.
Ta oli imeline Jumala kingitus.
Hanna sünnitus oli väga raske, kestes 26 tundi.
See kõik oli tõeliselt raske,
aga mõlemad me lapsed on Jumala kingitused.
Meil on nüüd 2 last.
Kui Julia sündis, olid Hannal vaid korra päevad
ja seejärel need lakkasid täielikult.
Neid polnud üldsegi.
Saime tõotuse teise lapse kohta ja me ka palvetasime kahte last.
Jätkasime seda.
Juhtus see, et Hanna jäi rasedaks ilma päevadeta.
- See oli umbes 2 aastat hiljem?
Jah. Laste vanusevahe ongi 2 aastat. Mõlemad sündisid juunikuus.
9. ja 30. juunil.
Ehk nii palju on siin vahet.
Jumal kuulis teid ja tasus teile te siiraste palvete eest.
Just.
Mõlemad lapsed on suured Jumala imed ja kingitused.
Järgmisena uurime teemat,
mida me saadetes on väga vähe käsitletud.
See on ülistustants.
Käisid sellega seoses teatud protsessi läbi,
mõeldes, mis see on ja kas see ikka sobib?
Kas see ikka on Jumala tahte kohane jne?
Kuidas see kõik teil algas?
Hakkasime koos Hanna ja ühe Reginaga pidama teenistusi.
Nendes polnud mingit programmi - seal ainult ülistati ja palvetati
ja vaatasime, mida Püha Vaim teeb.
Siis hakkas sinna kogunema naisi, kes ülistasid tantsides ja sallidega.
Tean, mida Piibel ütleb ülistamise kohta.
Seda, et Isa on väärt kogu ülistust ja Taavet samuti ülistas.
Mul oli see teadmine siin peas, et see on OK.
Mõtlesin, et las nad siis teevad seda, aga see pole minu teema.
Nagu enne rääkisin, olen 3'ndat põlve nelipühilane,
mis on suur õnnistus.
Aga mind on õpetatud, et tantsimine on patt.
Kuna tantsu seostati maise tantsuga ja seksuaalse tantsuga,
mis mõjutab vastassugupoolt.
Seoses sellega ei mõeldud,
et see võiks olla midagi piibellikku või muud.
Just nii mind kasvatati.
Mäletan hästi, kuidas kooli ajal peeti 9. klassis
kehalise kasvatuse tundide ajal tantsutunde.
Palusin vanematel kirjutada alla palvele,
et ma ei peaks osalema tantsutundides.
Sel ajal, kui teised tantsisid, käisin mina jooksmas.
Arvasin, et ma ei hakka kunagi tantsima;
et mul pole seda kunsti kuskil vaja.
Kui pidasime neid teenistusi, ütles naine mulle:
"Kas sa siis ei mõista ülistustantsu tähendust?"
Ütlesin: "Ei mõista. Ei saa aru."
Ma sain aru, mida Piiblis öeldakse ja oma mõistuse tasandil sain aru,
aga südames ma sellest aru ei saanud.
Nii hakkasin palvetama ja otsima.
Palusin Taevaisal selgitada mulle selle tähendust.
2013. a. oli Tamperes üritus nimega PRAY FOR YOU.
Seal oli vägev ülistustants ja vägev Püha Vaimu ligiolu.
Salvestasin seda telefoniga just sel eesmärgil,
et saaksin selle video juurde tagasi tulla;
et saaksin aru, mis asi see on ja mis on selle eesmärk?
Kui ma filmisin, langes Püha Vaim mu üle.
Isa küsis minult Püha Vaimu kaudu:
"Kas ma olen väärt kõike kiitust, ülistust, au ja teenimist?"
Minu vastus oli: "Jah oled!
"Oled väärt kõike kiitust, ülistust, au ja teenimist!"
Järgimseks ütles Püha Vaim: "Armasta Issandat, oma Jumalat
kõigest oma hingest, südamest ja jõust!"
Sel hetkel sain aru,
et tahan armastada Isa kõigega, mis mul on.
Ja kõigega, mis mul on, tahan ka osutada Talle oma armastust
Sain aru, et tahan oma keha ja füüsisega
osutada Jumalale armastust.
Tahtsin ülistada Teda oma kehaga.
See tuli mulle südamesse.
See muutis ära ka selle:
"Ma ei hakka kunagi tantsima! Miks mul seda vaja on?"
Isa tõstis siit seest selle imeliselt esile,
nii et ma ei teadnudki, et selline asi mu sees olemas on.
Tema kutsus mind seda tegema.
Olen korraldanud meestele ülistustantsu päevi,
kus oleme kogenud vabadust, mida see endaga kaasa toob.
Oluline on seegi, et silme ees tuleb hoida sihtmärki
ja mitte seda, kuidas see välja tuleb.
Jah, ma armastan ilusat tantsu ning ülistust,
aga see pole iseenesest tähtis.
Oluline on see, et me sihtmärk on Jumal.
Tähtis on see, et ma teen seda oma südamest -
"Isa ma teen seda kogu oma südamest!
Ma teenin Sind täiega!"
Siin pole tähtis, kuida see välja tuleb, sest Isa näeb seda.
Isa näeb su südamesse.
Said aru, et su süda juhib seda kõike, mitte su mõistus.
Kontrolliva mõistuse kaudu
pääseb hingevaenlane seda kõike rikkuma.
Näiteks sel moel nagu enne mainisid, et ta toob sisse seksuaalsed nüansid.
Sa ütlesid: "Kogu südamest. Kõigest."
Selles on kõik, mis inimeses on - vaim, hing ja ihu.
Jah.
Kui hakkasid tantsides ülistama,
siis said sa sellele ka mingit tagasisidet?
Sain.
Üks Titta-nimeline sõber, kes on ka ülistusega seotud,
julgustas mind väga palju.
Tema tõmbaski mind sellesse kutsumusse,
mille Jumal mulle andis.
Tema julgustas mind korduvalt.
See on imeline, et ülistustantsus annan kõik Isale.
Ma pole kuskil mujal kogenud sellist pühadust ja Tema väge.
Nii et olen kogenud Püha Vaimu ligiolu
ja samas ka selja taga rääkimist, et mis jamaga ma tegelen.
Kuid alati on parem karta Jumalat, kui inimesi. - Aamen.
See on olnud märkimisväärne
ja on parandanud sinu vaimulikku olukorda.
Jah ja see toob sellise vabaduse.
Nüüd aga vahetame teemat ja räägime Iisraelist.
Iisrael on saanud sinu jaoks uue tähenduse.
Räägi sellest.
Kas Iisraelist? - Just.
Käisin 1999. a. palvereisil Iisraelis ja see oli väga tähenduslik reis.
Aga 2017. a. sain südamesse pääseda sinna ühele rühmareisile.
Käisime kogu Efraimi läbi ja ma kogesin palju uusi asju.
Siis ma ei saanud sellest kõigest veel hästi aru,
aga sel samal suvel tuli mu sisse imeline armastus Iisraeli vastu.
Iisraelimaa ja rahva vastu ning see armastus aina kasvas.
Ma ei saanud seda mitte kuskilt mujalt.
Usun, et Jumal pani selle armastuse mu sisse.
Peale seda olen seal mitu korda käinud.
Olen olnud seal ka mõne reisigrupi juhina
või siis kaasreisijuhina.
See armastus on mul südames.
On tohutut oluline, et me õnnistaksime Iisraeli.
Näeme seda ka Piiblist ja sellel on suur tähendus.
Inimesele isiklikult ja ka TV7'le. Näeme, kuidas te õnnistate Iisraeli.
Tähtis on ka see, mida teeb riik.
Sellel on väga suur tähendus.
Viimaste aastate jooksul on tulnud esile see,
et suurem osa soomlastest on kui Efraimi kadunud lambad.
Isa ees aga pole keegi kadunud.
Tema jaoks on igaüks olemas ja Ta kutsub igat ühte.
Ta kutsub kõiki kõigist ilmakaartest.
Jumala ajakava on selline, et Ta hakkab üles äratama.
Usun, et Ta hakkas mind äratama 2017. aastal.
Seetõttu tuli mu sisse selline sügav armastus Tema suhtes.
See on väga tähtis asi ja vägagi piibellik.
Räägin oma koha pealt -
mul tekkis armastus Iisraeli vastu varem, kui sulle.
See võis olla 2008. aastal.
Kui see suhe poleks olnud üles ehitatud nii
nagu see praegu on üles ehitatud,
poleks olnud Tema õnnistusi piisavalt ja TV7't poleks olemaski.
See on tähtis.
See on selles maailmas tähtis "veejagaja".
Oled viimastel aastatel olnud pastoriks erinevates kogudustes.
Räägi oma viimastest aastatest.
2002. aastal paluti mind Turu Nelipühikiriku vanematekokku.
Küsisin Isalt, mis on Tema plaan ja tahe.
Jumal ütles, et see ongi minu koht; et lähen sinna õppima.
Olin seal 12 aastat
ja küsisin vahel Jumalalt: "On see ikka Sinu tahe?
"On see ikka Sinu tahe, et ma siin olen?"
12 aasta jooksul küsisin tihti Jumala käest,
on see ikka Tema tahe, et ma seal olen?
2014. a. kogesin,
et Jumalal on minu jaoks midagi uut varuks.
Nüüd peab "nisuiva surema" ehk peab siit ära minema.
Tähtis on olla kogu aeg Jumala juhtimises.
Mitte nii, et vahel oled.
Mitte nii, et vahel saad mingi koha ja mingi ameti.
Vaid kogu aeg peaks olema.
Kogu aeg peaks küsima, et edasi minna.
Peaks küsima, kas on veel minu aeg ja mida järgmiseks tegema peaksin?
Niiviisi kogesin, et Jumal viis mind edasi kuhugi uue asja sisse.
Mingite asjaolude tõttu paluti mind Turu Ilmutuse Koguduse juhiks.
Selle koguduse iseseisvudes sai sellest Turu Allika Kogudus.
Praegu olengi seal, kus meid käib väike grupp koos.
Kuid kogen, et olen just õigel ajal õiges kohas.
Küsimus pole suures või väikeses töös, mida teeme.
See pole tähtis.
Tähtis on see, mida Jumal mõtleb ja milline on Tema tahe.
Ta on nii hea.
Ta näeb ja teab meid. Ta armastab meid.
Nii just ongi, et peaksime käima Jumala tahtes.
Et suudaksid ära tunda Püha Vaimu hääle,
mida tuleks harjutada.
Kui Temaga tegemist teed, siis tutvute üksteisega paremini.
Kuidas sa oled oma elus Püha Vaimu hääle kuulmist kogenud?
Ta kutsub meid oma lähedusse.
Ta räägib oma Sõna kaudu.
Ta räägib meie vaimu sisse. Ta näitab pilte.
Juhtimisviisid on erinevad.
Mul on selline tunne, et mind viiakse edasi.
Jumal on see, kes mind viib.
Mind kutsutakse.
Ma palvetan ja kogen siis, et see ongi Jumala tahe.
Nüüd aga läheme saate lõpuosa juurde.
Ütle nüüd vaatajatele, mida Püha Vaim sulle annab.
Kõik teie, kes olete andnud oma elu Jeesusele,
tahan teid julgustada teid,
et millised iganes te eluolukorrad ka poleks -
ükskõik, kui rasked või väljakutsuvad,
siis võin oma elu põhjal öelda,
et tasub usaldada Jumalat, otsida Tema tahet
ja küsida mida Tema tahab?
Ta on ustav, armuline ja armastav.
Ta näeb ja kuuleb te palveid
ja viib teid kindlasti neist olukordadest läbi.
Hetkel on olukord, kus Jumal kutsub Soome rahvast meeleparandusele
ja lähemasse ühendusse Temaga.
Neile vaatajatele aga, kellel pole veel isiklikku suhet Jumalaga,
tahan öelda, et andke oma elu ja juhtimine üle Jeesusele.
Paluge, et Jeesus tuleks te südamesse.
Paluge oma patud andeks.
Hakake otsima Piiblist Tema tahet ja palvetama.
Piiblis on tõotus, et Ta juhib neid, kes käivad palves.
Julgustan teid otsima rohkem Jumalat ja Tema tahet.
Olge õnnistatud!
Aitäh Petri Rantala, et olid me saates külaliseks.
Andsid head tunnistust endast
ja sellest, kuidas Jumal on sind juhtinud
ja milliseid imesid oled näinud.
Usun, et tänases saates on palju selliseid asju,
mis on kosutuseks ka kogu me ihule.
Ole õnnistatud Jeesuse nimel! - Aitäh!
Kui soovid toetada Eesti TV7 tööd, helista 900 1770 (kõne hind 10 eur)
Võid annetada ka pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Raul Jürimaa